Mägedest uraani otsivad insenerid lõhuvad autoga kimades väikese küla lähedal asuva Koerajumalale pühendatud altari ning tagatipuks ajavad alla veel läheduses mänginud külapoisile kuulunud koera. Piinlik lugu ja tuju rikutud, kuid mitte kauaks, sest otsing on jõudnud lõpule. Geigeri loenduri nõel hüppas lakke, sest õnnetuskoha all just see kõige suurem uraanimaardla asuski. Mõne aja möödudes hakkavad aga mehed ükshaaval surema ning kohalikud kahtlustavad Koerjumala needust mille on arvatavasti peale pannud küla serval elav perekond kes vastupidiselt teistele, kaevandamisesse soosivalt ei suhtu.
Tädi on vihane.