Kuna meil on kohe kohe ees sõit Aegna saarele, siis kohe eriliselt kõnetas mind kuskil Pere ja Kodu portaalis ilmunud lugu sellest, kuidas üks ema oli lastega sõitnud saarele ja terve laevasõidu vältel olid inimesed tema ja laste juures suitsetanud.
Siinkohal läksid kodus meie arvamused lahku. Leen, kes on vana konivillem ütles, et no siis see naine oleks võinud lastega asukohta vahetada. Aga kui ka teisel pool laeva suitsetati? Äkki seal ei olnud ruumi? Äkki tal oli seal lastega koos olles mugav olla. Miks ei võiks suitsetaja siis arvestada, et ta ei ole seal laeval üksinda ja äkki jätaks selle pläru imemata? Tõesti naudi merd ja värsket õhku, mitte ära tossa inimestele silma ja suhu.
Suitsetamisega on keeruline ka rannas ja rahvarohketes kohtades. No võtame näiteks Stroomi ranna kus me tihti käime. Seal sa ei saa väga nuriseda ja möliseda, et issand, keegi suitsetab ja isegi kui sa vaatad esialgu, et keegi siin ei suitseta, võid enam kui kindel olla, et enne kui kreemi peale saad, võtab keegi suitsupaki välja. Seal on õnneks tuul ja see toss väga “peale” ei tule. Kui me nüüd Hedoniga Õllesummeril käisime, siis on ka ju ebareaalne hakata iga meetri tagant vinguma, et issand, siin suitsetatakse. Kuna korraga on nii palju inimesi koos, siis ei saa suitsuvaba olukorda tekkidagi. Seega, kui mind või Hedonit häirib, siis lihtsalt vahetame asukohta.
Leenu vahekommentaar: mina näiteks üritan vaadata, kas mu ümber on sellises situatsioonis inimesi (kes ei suitseta) või väikeseid lapsi. Kui on, jätan tegemata või otsin muu koha. Mulle, suitsetajale, ka ei meeldi teiste suitsuhais. Üldiselt ma ikkagi kannatan või leian koha, kus ma teisi megalt ei häiri sellega.
Ma panen ennast tihtipeale vaimusilmas sarnasesse olukorda ja mõtlen, et kuidas ma käituks või mida ütleks. Okei, jah, enamasti ma siiski vahetaks kohta, sest ma tean, et tegelikkuses on suitsetajad ülbed ja neil jääb alati õigust ülegi, sest nemad on suitsetajad ja see on nii tähtis tegevus, et mina võtku oma titt ja mingu minema.
Te minge kuskil peo ajal ja katsuge kellegile öelda, et vabadust, kas te võiksite siin mitte suitsetada. Enamasti puhutakse see sama toss sulle nimme näkku või siis saad lihtsalt nurga taga molli. Paar aastat tagasi käis ju Mallukas ka kuskil välismaal reisil ning sattus samamoodi insidenti, kus kõrvallauas suitsetati ning kui ta julges seda mainida, siis visati talle jook näkku. Ja seda hommikul, mitte mingil öisel ajal. Kas see on aktsepteeritav käitumine? Mariann on ju ise ka suitsetanud enne rasedusi ja nende vahepeal ka vist, seega ei tasu siin nüüd süüdistada, et mittesuitsetajad dramatiseerivad üle. Kindlasti mitte.
Ma olen ka ikka väga kannatlik inimene ja tihti ei kobise, aga te võite kindlad olla, et kui mina juba ütlen, siis ma ütlen nii, et sa kas lahkud nuttes või sa tahad mulle lihtsalt peksa anda.
Sellega seoses meenub mulle see, et ALATI läheb kuskil klubis ütlemiseks just suitsunurgas. Mäletate seda hiljutist lugu, kui see Sõnajalgade poeg tulistas kedagi kätte. Kus see toimus? Õues. Ja mis seal tehti? Suitsu.
Kui ma veel klubifotograaf olin, siis oli veel klubides sees suitsetamine lubatud, kuid mingi hetk see muudeti ringi. Inimesed tegelikult teadsid küll seda, et sees ei tohi suitsetada aga ikka tehti ja siis vabandati, et oi, ma ei tea ja ma esimest korda kuulen sellest. Tead, ära aja kuradi möga. Neid konisid, mida ma kellegi kokteili klaasidesse panin oli ikka palju. Oi, kui palju. Ja seda tahtlikult. Seega ma ütlen teile, et suits on saatanast. Selles ei ole mitte midagi head.
Mina ei saa suitsetamisest aru tegelikult? Miks seda on vaja teha? Mina pole elusees seda teinud. Jah, ma olen proovinud, kuid selle vajalikkusest mina aru ei saa. Rahustab? Ergutab? Kumb siis? Üks asi, ei saa mõjuda korraga kaheti. Hommikuti tehakse üks suits, sest see aitab üles äratada. Arusaadav – vist. Aga kui oled kellegi peale närvis, siis ütled, et lähed õue ja teed rahustuseks ühe suitsu. Eee… oot, mida? Kui minu teha oleks, siis ma paneks veel suurema maksu suitsule peale. Noh, et see maksakski alates 20 eurot pakk.
Seega, jah, ma leian, et suitsetajatele peaks olema eraldi kohad ja need peaks olema megakitsad, et nad seal olla ei tahaks ja normaalsetest inimestest kaugel. Noh, et suitsule minek oleks omaette ettevõtmine ja ehk siis läheb isu ka väiksemaks kui see nii piinarikas on.
Leenu vahekommentaar: njah, suitsuhind on kogu aeg tõusnud, on see midagi muutnud? Ei. Jätan paar kleiti ostmata, et suitsule ikka jaguks :D
Mis teie arvate, kuidas peaks suitsetamine sellistes kohtades lahendatud olema? Kas ütlete kui see teid häirib või kannatate ära? Kas teete ise suitsu? Kui jah, siis kas jälgite, et lapsi poleks läheduses jne