Türotoksikoosi taustal esinev rasedus on üsna erandlik nähtus, see on üsna haruldane - 1000 või enam rasedust on ainult 1 või 2 juhtumit.
Kõigil neil juhtudel jälgitakse tavaliselt türotoksikoosi seost difuusset toksilist goiterit.
Türotoksikoosi diagnoosimine ei saa olla indutseeritud abordi absoluutne näitaja, sest täna saab seda haigust ravimeid edukalt ja ohutult ravida.
Terapeutiliste meetmete osas on neil oluline roll raseduse ajal, sest türeotoksikoos on ohtlik nii rasedate emade kui ka tema lapse tervisele.
Türotoksikoosi taustal esinevad raseduse tunnused
Türotoksikoosi põdeval rasedal võib esineda järgmised komplikatsioonid:
- spontaanne abort;
- südame patoloogia;
- kõrge vererõhk;
- platsenta varane eraldamine;
- preeklampsia;
- madal hemoglobiin;
- enneaegne kättetoimetamine;
- türeotoksiline kriis.
Loote osa võivad esineda järgmised probleemid:
- väärarengud;
- emakasisene arenguhäire - kasvu aeglustumine, kehakaalu vähenemine;
- lootele vasaku vere türotoksikoosi;
- vastsündinu türeotoksikoos vastsündinutel;
- loote loote surm.
Türotoksikoos ei mõjuta naiste viljakust, - haiguse esinemine esineb, mida ei saa hüpotüreoidismist rääkida.
Seetõttu on selle haigusega naistel oluline tugineda kvaliteetsetele rasestumisvastastele vahenditele, eriti aktiivse ravi ajal.
Samal ajal on poole aasta pärast nõutav püsiva eutürioosi ohutuse kinnitamine pärast ravi ja poolteist aastat kinnitava remissiooni kinnitamiseks.
Tõsi, kui patsient võttis ravina J131 (radioaktiivne jood), on lubatud rasedaks jääda aasta pärast ravi lõppu.
Kui türotoksikoosi probleem lahendati radikaalselt, siis kirurgilise sekkumise abil lahendatakse võimaliku raseduse küsimus veelgi kiiremini, kuna haiguse taastamine pärast näärme täielikku resektsiooni on võimatu.
Pärast operatsioonijärgset perioodi näitavad kõik patsiendid, et võttes L-tiroksiini hormoonasendusravi vormis pärast ravimi manustamist lühikese aja jooksul, saate planeerida soovitud raseduse.
Imetamise käigus täheldatud türotoksikoosi sümptomaatiline pilt sisaldab peaaegu kõiki samu sümptomeid, mis on talle tuntud ja väljaspool rasedust.
On äärmiselt oluline eristada füsioloogiliselt arenevat türotoksikoosi, mis võib esineda raseduse alguses, tõelise türotoksikoosi ja hajutatu setete eest.
Sellisel juhul kasutavad nad ootamise ja jälgimise taktikat: füsioloogiline türotoksikoos läbib mõne nädala jooksul iseenesest välise sekkumise.
Rasedatel patsientidel ravitakse difuusset goiterit ja tõelist türotoksikoosi propüüluratsiiliga, mis tungib platsentaarbarjääri ja emalapiini minimaalse tasemeni.
Tänu ravimainele on võimalik säilitada T4 vaba tase normi kõrgendatud piirides, kuna on soovitatav kasutada väikseid ravimi annuseid, et tagada loote negatiivne mõju.
Soovitused rasedatele naistele, kes põevad türotoksikoosi
- Regulaarselt külastada endokrinoloogi.
- Dünaamiliselt määrake vaba T4 sisaldus veres.
- TSH-i ei ole vaja uurida, sest selle eesmärk ei ole normaalne.
- Kui T4 vähendatakse normi piiresse, vähendatakse propüüluratsiili annust säilitusraviks.
- Kui T4 "langeb" normi alumisse piiresse, on propüüluratsil lubatud ajutiselt tühistada ja vajadusel määrata uuesti vastuvõtt.
- Raseduse kujunemisel väheneb türeostaatiliste ravimite vajadus, mistõttu kolmandas trimestris sageli need tühistatakse.
- Sünnitusjärgsel perioodil põhjustab türeotoksikoos enamasti relapsi, mis nõuab taas propüüluratsiili manustamist. Päevases annuses 100 mg on ravim imetamise ajal imikut ohutu.
Raseduse ajal soovitatakse kasutada retseptiravimeid ja operatsiooni ja J131-ravi tuleb edasi lükata kuni beebi sünnini.
Erandiks on naise türeostaatiliste talumatus - sel juhul on ainus väljapääs patsiendi kirurgilise ravi läbiviimiseks.
Operatsioon on tavaliselt kavandatud II trimestriks ja pärast seda on profülaktiliseks eesmärgiks näidatud türoksiini manustamist ja järelkontrolli endokrinoloog.
Vastsündinu türotoksikoos
Võib esineda tirotoksikoosi esinemisel esineva raseduse komplikatsioonina. See esineb 1% juhtudest, see on üsna harva.
Kui ema kolmandas trimestris tuvastatakse TSH-i antikehade kõrge sisaldus, siis suureneb tõenäosus, et pärast sündi vastsündinule tuvastatakse vastsündinu türotoksikoos.
Selle haigusega lapsel on pärast sündi järgmised sümptomid:
- südamepekslemine
- ikterus
- goiter
- rahutu käitumine.
Harvadel juhtudel tuvastatakse lootele türeotoksikoosi: sel juhul on ultraheliuuringus ilmnenud näärmevoo, kasvupeetuse, liigse kehalise aktiivsuse ja südamelöögisageduse tõus üle 160 löögi minutis.
Sellises olukorras suureneb rasedate ema poolt võetud propüültiouuretsiili annus.
Kui vastsündinu ema ravimisel hoolimata vastsündinust sünnib ikkagi tiürotoksikoos, vajab see nii noortelt vanematelt kui ka arstidelt rohkem tähelepanu.
Selles suhtes ei ole vaja luua tragöödiat - meie tütrotoksikoos on tänapäeval ravitav. Peamine asi on järgida arsti soovitusi ja mitte ennast ravida.
Türotoksikoos ja rasedus
Türotoksikoos ja rasedus on haruldane kombinatsioon. Sellised juhtumid registreeritakse ligikaudu 1-2 korda 1000 raseduse kohta. Kõige sagedamini põhjustab kilpnäärme hüperfunktsioon hajusaid muutusi (Gravesi haigus).
Hormonaalse tausta häired raseduse ajal võivad põhjustada paljude haiguste, sh kilpnäärmega seotud haiguste ägenemist.
Hormonaalse tausta häired raseduse ajal võivad põhjustada paljude haiguste, sh kilpnäärmega seotud haiguste ägenemist.
Väga väikeste haigusnähtude puhul on väga tähtis endokrinoloog viivitamatult kontakteeruda, kuna türeotoksikoosi dekompensatsioon sellisesse olukorda põhjustab väga tõsiseid tüsistusi ja kompenseeritud hüpertüreoidism võib mõne aja pärast iseseisvalt kaotada.
Praegu ei ole sellise haiguse avastamine abordi põhjus, sest on olemas meetodid, mis normaliseerivad haigusseisundi, mis on tulevase beebi jaoks ohutu.
Sellistel juhtudel on ravi vajalik, vastasel juhul võib haigus mõjutada mitte ainult ema tervist, vaid mõjutada ka loote arengut ja vastsündinute edasist heaolu.
Mis on tütrotoksikoosi oht raseduse ajal
Türotoksikoos raseduse ajal võib põhjustada järgmisi komplikatsioone:
- hüpertensioon;
- preeklampsia;
- abort või enneaegne töö;
- platsentaaripuudus;
- südamepuudulikkuse areng;
- viljastatud kasv ja loote areng;
- kaalulangus;
- kaasasündinud väärarengud;
- surnud lapse sünd;
- hemoglobiini vähenemine;
- türosotoksikoosi areng emakasisese või kohe pärast lapse sündi;
- türeotoksiline kriis.
Türotoksikoos raseduse ajal võib põhjustada enneaegset töövõimet.
Tirotoksikoosi raseduse planeerimine
Türotoksikoosiga ravimise võime säilitatakse täielikult, erinevalt haigusseisunditest, kus kilpnäärme funktsionaalsus väheneb. Seetõttu tuleks kaaluda sellise diagnoosiga raseduse planeerimist.
Enne rasestumist pidage nõu endokrinoloogi ja günekoloogiga. Ravi ajal peab haigus olema hoolikalt kaitstud.
Ravi tingimused, mille alusel saate lapse kujutada, sõltuvad keha üldisest seisundist ja saavutatud remissiooni stabiilsusest. Rinde planeerimise küsimus pärast operatsiooni on lahendatud palju kiiremini. Kilpnäärme täielik eemaldamine tagab edasiste haiguste kordumise puudumise. Kirurgia abil probleemi lahendamine on eriti tähtis, kui naine on nooremas vanuses ja tal pole võimalust oodata.
Ravi ajal peab haigus olema hoolikalt kaitstud.
Pärast resektsiooni saab naine eluaruande asendusravi vormis ja saab vabalt valida tulevase beebi arusaamise aja.
Haiguse tüübid
Haigus nii raseduse ajal kui ka ilma selleta võib esineda järgmistes variantides:
- Lihtne vorm. Impulsi kiirus ei ületa 100 lööki minutis, märkatakse närvisüsteemi erutusvõimet, kuid efektiivsus ei kannata. Kaalu langus - mitte üle 5 kg.
- Keskmise raskusega. Südamelöögisagedus on 120 palli ja kõrgem. Kaalukaotus võib olla kuni 8-10 kg, on higistamine, töövõime vähenemine, käte värisemine on märgatav.
- Raske vorm. Pulss loeb kuni 140 lööki minutis. Kaalukaotus ulatub 50% -ni, sageli esineb arütmia, neerude ja maksa kahjustus. Töövõime on täielikult kaotatud.
Tuleb märkida, et raseduse ajal võib täheldada mõnda näärme kerge hüperfunktsiooni nähte ja selle kerge tõusu.
Kilpnäärmehormoonid on vajalikud loote kasvu ja arengu jaoks, mistõttu mõnede naiste kontsentratsioon suureneb kuni 50%, teise trimestri jooksul tavaliselt kaob see seisund. Lisaks sellele võib inimese kooriongonadotropiini tõhustatud tootmine, mis sarnaneb TSH-i keemilisel struktuuril, stimuleerida näärme töötamist ka lapse sündimisel. Seda nimetatakse mööduvaks (või rasedusaegseks) toksoksiks.
Kilpnäärme täielik eemaldamine tagab edasiste haiguste kordumise puudumise.
Tirotoksikoosi peamised sümptomid rasedatel
- Kilpnäärme laienemine.
- Nõrkus, higistamine, kehakaalu langus, südame löögisageduse tõus.
- Silma sümptomid (eksoftalma, konjunktiivi punetus, pisaravoolus, silmalau turse, silmaga seotud liikumisraskused).
Hilisematel perioodidel kõige sagedamini kaduvad sellised sümptomid kuni seisundi täieliku normaliseerumiseni. Raske kilpnäärmehaiguse korral võib tekkida seedeelund ja raske silma haigestus. Hüpertüreoidismi ajal raseduse ajal võib kaasneda temperatuuri tõus subfebriilarvudele, mida võib eksitada subfebriili seisundi suhtes, mis mõnikord tekib raseduse ajal. Kilpnäärme suurenenud aktiivsuse märk rasedatel võib olla oksendamine, kuid kuna see juhtub ka normaalse toksoosi korral, oleks vale pidada seda konkreetseks sümptomiteks.
Pärast traumaatilist olukorda, operatsiooni, füüsilist vigastust või pärast sünnitust võib tekkida ohtlik seisund, mida nimetatakse türeotoksiliseks kriiks. See avaldub tugevas ärrituses, südame rütmi häire esinemisest, desorientatsioonist, rõhu ja temperatuuri tõusust, naha kollasusest ja akuutsest eksoftalmosist.
Türotoksikoosi ravi iseärasused raseduse ajal
Nagu teate, ei ole kõik narkootikumid sobivad naise jaoks. Seetõttu on parim türetoksikoosi peatamine raseduse ajal propüültiouuretsiiliga, sest ainult see ravim läbib kõige vähem platsentaarbarjääri ja tungib ema piima. Sellise ravi eesmärgiks on hormooni T4 säilitamine normaalväärtuse ülemises piirides. See vähendab märkimisväärselt ravimi vajalikku annust, mis vastab positiivselt vastsündinute tervisele. Raseduse esimesel trimestril, tibertoksikoosi ekspresseerimata sümptomite esinemisel ei ole ravimid tavaliselt välja kirjutatud, kuid nad ootavad.
Pingete leevendamiseks ja närvisüsteemi normaalse funktsioneerimise taastamiseks on ette nähtud ka loodusliku päritolu sedatiivid: valeria või emalahke.
Pingete leevendamiseks ja närvisüsteemi normaalse funktsioneerimise taastamiseks on ette nähtud ka loodusliku päritolu sedatiivid: valeria või emalahke. Vajadusel sisestage kõrget rõhu ja tahhükardia sündroomi kõrvaldamiseks mitmeid ravimeid.
Väga oluline on rasedatele naistele, kes on leidnud türeotoksikoosi, külastada endokrinoloogi vähemalt üks kord kuus ja sageli T4 tase. Sellega ei püüta saavutada TSH normaliseerumist, mistõttu selle määratlemisel pole mingit mõtet. Kui soovitud T4 väärtused on saavutatud, peaks rasedatele naasma propüültiorouratsiili säilitusannus. Kui kontrollitud hormoon on ülemääraselt vähenenud, tühistatakse ravim ja vajadusel nimetatakse uuesti.
Tuleb märkida, et toksoosiga rasedusel on muidugi teatud tunnused, nii et väga sageli ei ole ravimi mõju viimasel trimestril enam vaja ja näitajad on normaliseeritud iseseisvalt. 2-3 kuud pärast sündi võib haigus tagasi pöörduda, seega jätkub terve perioodi hormonaalset jälgimist ja võimaliku naasmist eelmisele ravile. Tuleb märkida, et propüültiouuratsiili väikesed annused (kuni 100 mg päevas) ei mõjuta lapse raseduse ajal esinevat seisundit.
Ohtlik kombinatsioon - türotoksikoos ja rasedus
Türotoksikoos ja rasedus on haruldane kombinatsioon. 1000 rasedaga naistel esineb 1 kuni 2 tyrotoksikoosi ja raseduse kombinatsiooni juhtumeid. Raseduse ajal on türotoksikoosi peaaegu kõik seotud difuusse toksilise goobi (Gravesi tõve, Gravesi tõve) juhtudega.
Haaresehaiguse tuvastamine ei näita raseduse katkestamist, sest praegu on olemas tõhusad ja ohutud konservatiivse ravi meetodid. Ja ravi on muidugi vajalik, kuna türotoksikoos põhjustab tõsiseid tüsistusi nii emale kui lootele.
Tere, kallid blogi lugejad. Selles artiklis saate teada, kuidas mitte häirida, kui raseduse ajal raseduse ajal avastatakse tõsine haigus, näiteks türotoksikoos.
Türotoksikoos ja rasedus
Need on ema raskused:
- arteriaalne hüpertensioon
- preeklampsia
- platsentapärasus
- enneaegne töö
- abordid
- aneemia
- südamepuudulikkus
- türeotoksiline kriis
Need on loote komplikatsioonid:
- emakasisene kasvu aeglustumine
- madal loote kaal
- surnultsündimine
- väärarengud
- loote ja vastsündinu türotoksikoos
Türotoksikoosi esinemine naises ei vähenda võime tekkida sellisel määral, kui see tekib hüpotüreoidismi esinemise korral. Seepärast tuleks kõigist türeotoksikoosi põdevatel naistel sellest hoiatada ning ravi ajal peab olema vajalik usaldusväärne rasestumisvastane vahend. Selle haiguse kohta saate lisateavet artiklis "Tähelepanu! Difuusne toksiline goiter on südametektor. "
Naine peaks teadma, et pärast ravimi 2-aastase kasutuselevõtmist ja selle järgnevast tühistamisest oodata vähemalt kuus kuud, et tagada eutüroidse seisundi säilimine, ja veel 1,5 aastat, et remissioon on stabiilne. Seetõttu võib kavandatud rasedust edasi lükata veel 2 aastat.
Kui naisega on ravitud J131, võib rasedust planeerida ühe aasta jooksul pärast ravi.
Kiiremini lahendatakse plaanimise küsimus kirurgilise ravi ajal. Operatsiooni käigus tehakse kilpnäärme täielik eemaldamine ja taastumine on lihtsalt võimatu.
Pärast operatsiooni alustab naine asendusravi L-türoksiini kujul ja võib planeerida rasedust niipea kui võimalik.
Kui naine on juba hilises suguosas ja tal pole lihtsalt aega oodata ja naine kavatseb kasutada IVF-i, siis sobib paremini ravivõte, mis võimaldab teil kiiresti raseduse planeerimist üle minna.
Türotoksikoosi sümptomid raseduse ajal, eriti difuusne toksiline seent, praktiliselt ei erine Gravesi haiguse sümptomitest, mis on tekkinud väljaspool rasedust. Käesolevas artiklis ei kirjelda ma eraldi türeotoksikoosi sümptomeid, seda saate lugeda eraldi artiklis. Samuti artiklis "Hauvete haigus. Mida seda haigust ei saa teha? "Anda selgeid soovitusi kõnealuse haiguse raviks ja eluviisiks.
Raseduse ajal difuusse toksilise seerumi diagnoosimisel tuleb seda eristada mööduva füsioloogilisest türotoksikoosist (hüpertüreoidism), mis võib ilmneda raseduse esimestel nädalatel. Olen seda juba kirjeldanud artiklis "Kilpnäärme- ja rasedusnäht" ja "Tavaline TSH rasedate naiste puhul". Samal ajal kasutades ooteaja taktikat. Kui see on füsioloogiline türotoksikoos, siis läbib see teine trimestri iseseisvalt ja seetõttu ei vaja ravi.
Hügieenilise toksilise rütmihäire ravimine raseduse ajal toimub propüüluratsiili kaudu, sest see, kes läbib platsenta ja verd rinnapiima, on väiksemas ulatuses.
Ravi eesmärk on ainult normaalse ülempiiri vaba T4 säilitamine, kuna see nõuab ravimi väiksemaid annuseid kui seda, kui seda ravitakse täielikult. See on kahtlemata parim rasedatele ja lootele.
Türotoksikoos ja rasedus: mis on oluline teada
- See peaks olema igakuine külastus endokrinoloogi.
- On vaja määrata igakuine vaba T4
- TSH-d ei uurita, sest see ei ole vajalik, kuna selle normaliseerimise eesmärki pole
- Pärast vaba T4 vähendamist normi ülemisse piiresse vähendatakse propüüluratsiili annust kuni säilitusannuseni.
- Kui hormoonivaba T4 on liiga palju vähenenud, siis võib T4-vaba propüüluratsiili kontrolli all hoida ajutiselt tühistada ja vajadusel uuesti määrata.
- Raseduse kestuse pikenemisega väheneb türostaatika vajadus ja seda saab kolmandas trimestris tühistada.
- Pärast sünnitust (pärast 2-3 kuud) taastub tavaliselt türeotoksikoos ja propilurakk on uuesti vaja.
- Väikestes annustes (100 mg ööpäevas) imetamine on beebi jaoks ohutu.
Raseduse ajal on näidustatud vaid konservatiivne ravi ja kirurgiline ravi ja J131-ravi jätkatakse sünnitusjärgse perioodi jooksul. Ainus näitaja türotoksikoosi kirurgilise ravi ajal raseduse ajal on türeostaatiline talumatus. Operatsioon viiakse läbi teisel trimestril. Pärast operatsiooni manustatakse türoksiini kohe kohe 2,3 μg / kg kehakaalu kohta. Ja toimub täiendav seire, nagu hüpotüreoidism.
Kõigele kõige arenenumatele kilpnäärme uudistele ja muudele kasulikele blogimaterjalidele teada saamiseks registreeruge regulaarselt lugejatele ja saate artikleid otse oma e-kirja.
Türotoksikoos vastsündinu kui raseduse ajal türotoksikoosi tüsistus
Türotoksikoosi ravi probleemid raseduse ajal ei piirdu türotoksikoosi kaotamisega rasedatel naistel. 1% juhtudest võib see haigus põhjustada türotoksikoosi lootele või vastsündinule.
Seetõttu uurivad need naised raseduse hilises staadiumis TSH-retseptori antikehade taset. Kui leitakse, et need on kõrgendatud, peetakse vastsündinutele vastsündinu türotoksikoosi suurt riski, mis mõnel juhul nõuab propüüluratsiili manustamist, kuid see on ajutine meede. Türotoksikoosi sümptomiteks on: südamepuudulikkus, seedeelund, ikterus, suurenenud ärrituvus ja südamepekslemine.
Lootel on mõnikord türeotoksikoosi märke. Need on sellised tunnused nagu loote kilpnäärme suurenemine ultraheli, südametegevuse (üle 160 löögi minutis), kasvu aeglustumise ja motoorse aktiivsuse suurenemise. Sellisel juhul suurendab rase naine propüüluratsiili annust.
Seega, kui võimalik, on vaja määrata T4 ja TSH türeotoksikoosiga naistel kõikide vastsündinute nabaväädivere tase.
Türotoksikoos ja rasedus: sümptomid, ohud naisele ja lootele
Naiste kehas esineb tõsine hormonaalne muutus raseduse ajal, mis võib põhjustada sellist nähtust nagu türotoksikoos. Türotoksikoos on sümptomide kombinatsioon, mis on põhjustatud vere türoidhormoonide liigest. Seda haigust nimetatakse mõnikord hüpertüreoidismiks, kuid see termin on sobiv ainult siis, kui see ei ole füsioloogiline rasedate naiste türotoksikoos, kes ei vaja ravi.
Mis on türotoksikoos ja miks see esineb?
Türotoksikoos on patoloogiline seisund, mida iseloomustab kilpnäärme hormoonide suurenemine
Türotoksikoos tähendab organismis esinevaid protsesse seoses kilpnäärme hüperfunktsiooniga ja kilpnäärmehormoonide suure sisaldusega veres. Rasedatel on see seisund enamasti füsioloogiline.
Türotoksikoos ja rasedus - üsna sagedane "naabruskond". Hüpertüreoidism ei põhjusta tavaliselt steriilsust ja ei oma olulist mõju viljakusele.
Kilpnäärme hormoonid vastutavad erinevate protsesside eest organismis, kaasa arvatud ainevahetus. Kilpnäärmehormoonid normaliseerivad ainevahetust ja nende arvu suurenemine kiirendab seda märkimisväärselt.
Türotoksikoosi on 3 tüüpi: kerge, raske ja mõõdukas.
Raseduse ajal esineb see haigus tihti kerges vormis. Türotoksikoosi patoloogiliste põhjuste hulgas on:
- Hajus mürgine koorik. Seda haigust nimetatakse ka krampide haiguse sündroomiks või hõbese sündroomiks. Selle haiguse arengu põhjused on tavaliselt autoimmuunsed. Difuusne toksiline sebit on kaasas kilpnäärme hormoonide produktsioon, mis põhjustab erinevaid komplikatsioone, sealhulgas südame-veresoonkonna haigusi.
- Kilpnäärmevähk. Kilpnäärme pahaloomulised kasvajad on paljude sortidega, mis leiab aset papillaris ja follikulaarses vormis. Hüpertüreoidism on haiguse üheks tunnuseks. Samuti ilmneb patsiendist kaelas asuv sõlm, mis võib häält mõjutada.
- Türeoidiit. See on kilpnäärme põletik, mis võib viia erinevate tagajärgedeni. Kroonilise türeoidiidi korral tekib hüpotüreoidism sageli, kuid mõned selle liigid võivad põhjustada hüpertüreoidismi, türotoksikoosi esinemist.
Kui türeotoksikoos tekib raseduse ajal füsioloogilistel põhjustel, läbib see iseenesest 2-3 trimestrit. Tal ei ole reeglina ema ja lapse jaoks negatiivset mõju.
Kliiniline pilt
Oksendamine - esimene sümptomaatiline türotoksikoos
Raseduse ajal võib haiguse kliiniline pilt olla ähmane. Sageli on haigus asümptomaatiline ja tuvastatakse ainult siis, kui on kavas testida. Türeotoksikoosi kõige iseloomulikum tunnus on iiveldus ja isu vähenemine, mida tihtipeale täheldatakse raseduse varajastes staadiumides.
Kui türotoksikoos on põhjustatud füsioloogilistel põhjustel, võib see jätkuda märkamatult ja edasi anda raseduse hilisematele etappidele. Kuid kilpnäärme patoloogia puhul esineb sageli täiendavaid sümptomeid, mis võimaldavad tuvastada patoloogilist türotoksikoosi:
- Higistamine ja kuumuse tunne. Tänu kehakaalu suurenemisele ja hormoonide vabanemisele kannatavad rasedad sageli liigset higistamist. Türotoksikoos, higistamine on märgatav, naine tunneb kuuma vilku, isegi kui ruum on lahe.
- Tahhükardia. Raseduse ajal võib naisel esineda kerge tahhükardia, mida ei peeta kõrvalekaldeks. Kui pulss ei ületa 100 lööki minutis, võib seda pidada kergeks vormiks. Tõsise tahhükardia korral, millel on hingelduse tekkega rünnakud, tuleb täiendavalt uurida.
- Iiveldus ja oksendamine. Tihtipeale on türotoksikoos keeruline iiveldus ja oksendamine, eriti hommikul. Kui see sümptom viib dehüdratsiooni ja naiste seisundi märkimisväärse halvenemise, viiakse ta uurimis- ja ravitsenistesse haiglasse.
- Exophthalmos. See sümptom esineb ainult kilpnäärme tõsiste häirete korral. Kergemate haigusvormide puhul puudub see. Exophthalmos on väljaheidetavate silmade sündroom, mis esineb tihtipeale hajutatud mürgistel koertel. Kuid teiste sümptomite puudumisel võib eksoftalmos näidata aju kasvaja või aneurüsmi.
Kõik ülalnimetatud türeotoksikoosi sümptomid ei ole täielik diagnoosimiseks piisavad. Need võivad olla teise haiguse tunnused. Seega, kui esinevad ärevuse sümptomid, annab naine esmakordselt hormoonide jaoks verd ja läbib muid uuringuid, mis aitavad diagnoosi selgitada.
Diagnoos, ravi ja prognoos
Võite diagnoosi kinnitada kilpnäärme hormoonide vereanalüüsiga
Diagnoosimise protseduurid määratakse, kui ilmnevad esimesed türotoksikoosi sümptomid. Üldiseks vereanalüüsiks ja kilpnäärme hormoonide taseme määramiseks (T4 ja TSH). Lootele tüsistuste väljaselgitamiseks võib välja kirjutada planeerimata ultraheli.
Uuringu põhjal tehakse diagnoos ja määratakse ravi. Raseduse ajal on haigus tavaliselt kerge. Füsioloogiline türotoksikoos ei vaja ravi, piisab iivelduse rünnakute eemaldamisest.
Hüpertüreoidism, mis ilmnes isegi enne rasedust, esineb ka raseduse ajal valgustatud kujul. Keha toodab aktiivselt hormoone ja kompenseerib T4 puudust. Kuid pärast sünnitust võib tekkida tagasilangus.
Türotoksikoosi ravis raseduse ajal on mitmeid tunnuseid:
- L-türoksiini ei ole reeglina sünnituse ajal ette nähtud. Soovitatav saada türeostaatilisi vahendeid, näiteks propüültiouuratsiili. See on sageli määratud difuusse toksilisele goiterile, kuna see vähendab kilpnäärme aktiivsust. See on türeotoksikoosi ravis kõige sagedasem ravim raseduse ajal, kuna sellel ei ole toksilist toimet lootele.
- Rasedane annetab igal kuul hormooni T4 taseme verd. Selle hormooni taset tuleb säilitada piisaval tasemel ja see on ravi peamine olemus. TSH tase reeglina ei ole jälgitud ega korrigeeritud.
Kui T4 tase normaliseerub, vähendatakse ravimi terapeutilist doosi profülaktiliseks. Võite võtta türeostaatilisi aineid pikka aega.
Kui konservatiivne ravi ei aita ja raseda naise seisund halveneb, on ette nähtud kilpnäärme eemaldamise operatsioon.
Operatsiooni kõige turvalisemaks peetakse raseduse kaheks trimestriks. Türotoksikoosi prognoos on üldiselt soodne. Isegi hüpertüreoidismi keeruliste vormide ilmumisega saab valida efektiivse ravi. Abordi näitajad ei ole.
Mõju emale
Patoloogia võib põhjustada platsentaadist eraldumist või põhjustada türotoksilist kriisi.
Füsioloogiline türotoksikoos ei põhjusta tõsiseid tüsistusi. Isegi kilpnäärmehaiguse puhul saab tagajärgi vältida, kui ravi alustatakse kohe.
Raskeid hüpertüreoidismi vorme võib põhjustada mitmesuguseid tüsistusi. Sel juhul toimub ravi haiglas. Esiteks säilib ema tervis ja raseduse katkemise või säilimise küsimus lahendatakse.
Tirotoksikoosi tagajärjed raseduse ajal on järgmised:
- Hüpertensioon Kilpnääret stimuleerivate hormoonide liig liigub peamiselt kardiovaskulaarsüsteemi. Rasedatel on kõrge vererõhk, mis viib halvenemisele, suurendab südame ja veresoonte koormust. Hüpertensioon on ohtlik abort, seetõttu vajab ravi ja jälgimist.
- Preeklampsia. See on üks gestoosi ja hüpertensiooni tagajärgedest. Preeklampsia on tõsine seisund, mis põhjustab neerude häireid (valk leitakse uriinis) ja teisi siseorganeid. Selle seisundi oht on see, et see võib põhjustada ekslampsiooni koos krampidega. See on eluohtlik seisund, mis vajab keisrilõike vahetut tarvitamist.
- Platsenta põrutus. Platsenta põrutus põhjustab loote alatoitumist. Sellisel juhul suureneb verejooksu oht, mis on ka naisel ohtlik. Emal võib esineda mitmesuguseid hemorraagiaid, mistõttu on vaja täielikku eemaldamist.
- Türotoksiline kriis. See on difuusse toksilise seede kõige tõsisem ja ohtlik tagajärg. See tekib äkki ja sellega kaasneb tugev tahhükardia, kodade virvendusarütmia, iiveldus ja oksendamine, värisemine, kõhulahtisus. Türotoksiline kriis võib põhjustada enneaegset sünnitust ja loote surma.
Et vältida ebameeldivaid tagajärgi, on vajalik regulaarne läbivaatus endokrinoloogi sünnitusabi ja günekoloogi poolt. Soovitatav on sõltumatult tühistada ettenähtud ravimeid või muuta annust.
Võimalikud tagajärjed lootele
Türotoksikoos võib põhjustada loote arengu kõrvalekaldeid.
Kõik, mis juhtub ema kehaga, peegeldub alati lapsele. Arvatakse, et tirotoksikoosi ebaõige ravi raseduse ajal võib põhjustada hüpertüreoidismi ilmnemist lootes.
Türotoksikoosi toimet lootele on täheldatud:
- Viivitatud kasv ja areng. Raseduse ajal tehakse planeeritud ultraheliuuringuid, et teha kindlaks, kas loote on normaalne. Türotoksikoos, lootel kasvab aeglaselt kaalu ja mass. See võib olla tingitud hapnikuvaegusest, hemoglobiini taseme langusest, mis sageli esineb ka rasedate naiste türotoksikoos.
- Emakasisene surm. Elu kahjustavate arenguhäirete korral tuvastatakse külmutatud rasedus. Loote loote surma võib esineda igal raseduse etapil.
- Neonataalne türotoksikoos. Türotoksikoosi võib tuvastada ka lapsega pärast sündi, mis kestab 2-3 kuud. Ema piimaga lapsele antakse ettevalmistused, mis on vajalikud raviks.
- Väärarengud. Türotoksikoosi rasked vormid võivad põhjustada loote arengut ebanormaalselt, südame patoloogiaid, vaimset alaarengut, väliseid deformatsioone ja muid patoloogiaid.
Lisateavet haiguse kohta leiate videost:
Kahjuks ei ole ennetusmeetmed selles olukorras väga tõhusad. Hüpertüreoidismi põhjustavad hormonaalsed häired, mida on raske kontrollida. Parim ennetusmeede on jälgida tervislikku seisundit, kontrollida vere hormoonide taset ja nende õigeaegset kohandamist ravimite abil.
Naised, kes planeerivad rasedust, tuleks eelnevalt läbi vaadata. Kui tuvastatakse hüpertüreoidism, antakse ravikuur. Pärast ravimite katkestamist on vaja remissiooni kindlakstegemiseks oodata kuus kuud ja uuesti läbi viia. Pärast seda võite alustada raseduse planeerimist.
Märkasin viga? Valige see ja vajutage Ctrl + Enter, et meile öelda.
Türotoksikoos raseduse ajal - kui hormoonid ebaõnnestuvad
Enne kui vastus küsimusele, mis on raseduse ajal türotoksikoos, on mõtet määratleda termin "türotoksikoos". Ladina keelest tõlgitud "thyre" - tähendab kilpnäärme hormooni ja "toksoosi" - mürgistust, mürgistust.
Hüpertüreoidism on selle termini sünonüüm. See tähendab liigset ("ülitundlik") normaalset kilpnäärmehormoonide sisaldust kehas.
Seega on hüpertüreoidism mitte haigus, vaid ainult üks kilpnäärmehaiguste sümptom, millega kaasneb ülemäärane hormoonide tootmine, mille tulemusena ilmnevad füüsilised ja emotsionaalsed tervisega seotud sümptomid. 80% juhtudest on hormoonide ülemäärase sekretsiooni põhjustajaks difuusse mürgine koor, palju vähem - toksiline adenoom, türeotropinoom jne
Türeoidhormoonide rasedus ja hüpersekretsioon
Rasedus on iga naise eriline periood, mis aitab kaasa kõigi elundite pingetamisele. Ei ole erandit endokriinsüsteemi, sealhulgas kilpnääre. Statistika järgi on türeotoksikoos ja rasedus harvaesinev kombinatsioon ning neid esineb ainult 2 juhul 1000 raseduse kohta.
Praktiliselt rasedate naiste vahe-eesmärkidel tuvastatakse kilpnäärme haigus juba ammu enne rasestumise algust. Väga sageli väljendub see menstruaalfunktsiooni ja raseduse probleemi rikkudes.
Sümptomatoloogia erinevate süsteemide türeotoksikoos:
Kilpnäärme türeotoksikoosi rasedus võib põhjustada eespool kirjeldatud sümptomite avaldumist. Äärmiselt tähtis on õigeaegne juurdepääs endokrinoloogile, kuna türeotoksikoos dekompensatsiooni ajal (see võib käivitada rasedus) põhjustab ebasoodsat mõju ema ja loote tervisele.
Praegu ei ole see sümptom raseduse katkestamise põhjus. Kõik, mida naine vajab, on pöörduda nõu spetsialisti poole, kes konservatiivse ravikuuri abil aitab vältida erinevaid terviseprobleeme.
Kilpnäärmehaiguse sümptomid ei pruugi alati põhjustada naise arsti vaatamist, kuid kõik sellepärast, et mõned märgid ilmnevad või neid ei väljendata või neid peidetakse muude patoloogiate manifestatsioonidena. Näiteks on subkliiniline türotoksikoos raseduse ajal kindel, et ülalkirjeldatud eredate sümptomitega haigus esineb.
Mis võib põhjustada tirotoksikoosi raseduse ajal
Türotoksikoos rasedatel võib põhjustada nii naiste kehas kui ka lootes tüsistusi.
Rasedatel võib tekkida:
- vererõhu süsteemne tõus;
- hilisematel perioodidel tõenäoliselt ekseklampsia ja eklampsia oht;
- platsentaaripuudus;
- vereanalüüside muutused: hemoglobiinisisalduse vähenemine;
- raseduse taustal suurendab türeotoksilise kriisi ohtu.
Lootele võib tõenäoliselt kujuneda järgmised arenguhäired või defektid:
- südamepuudulikkus;
- mitmesuguste elundite ja süsteemide kaasasündinud häired (peamiselt närvilised);
- lapse enneaegne sünnitus ja spontaanse abordi varajases staadiumis;
- loote edasilükatud füüsiline areng;
- alakaal, sündimata;
- surnultsündimine jne
Mainitud patoloogiate seas on need, mis esinevad kõige sagedamini. Käesolevas artiklis olev video räägib üksikasjalikult türotoksikoosi avaldumisest ja selle tagajärgedest naise ja loote kehas.
Raseduse planeerimine hüpertüreoidismis - lapse tervise võtmeks
Türotoksikoos ja raseduse planeerimine on eelduseks normaalsele rasedusele ja tervisliku lapse sündimisele. Hüpertiroomide tekkevõime on kõrgem kui naistel, kellel on elundite haigused ja millega kaasneb hüpofunktsioon.
Enne rasedust tuleb külastada mitte ainult günekoloogi, vaid ka endokrinoloogi. Ta peab välja kirjutama ravi (ravimite hind erineb ja sõltub haiguse tõsidusest ja kaasnevatest haigustest), mille ajal on see vajalik raseduse vältimiseks.
Arst saab hinnata haiguse tõsidust mitte ainult pärast uuringut, palpeerumist enda kätega, vaid ka ultraheliga (fotol näidatud), laboratoorsed testid (T3 ja T4 taseme tõus veres ja TSH-i taseme langus - hüpofüüsihormoon, mis mõjutab kilpnäärmehormoonide tootmine). Terapeutilise ravi põhieesmärk on stabiilse remissiooni saavutamine, mille käigus peaks olema kontseptsioon ja rasedusaeg.
Kirurgilise ravi ajal naistele mõeldud kontseptsiooni tekkimise küsimus on lahendatud palju kiiremini. Osaline resektsioon nõuab eluaegset hormoonasendusravi, sh raseduse ajal. Üksikasjalikke juhiseid ravimite kasutamise kohta peaks läbi viima endokrinoloog, võttes arvesse erinevaid tegureid.
Haiguse ravi raseduse ajal
Rasedate türotoksikoos ei ole alati võimalik edukaks raviks nende ravimitega, mida naine võttis, kui ta ei olnud rase. Vähemal määral eraldatud vahendid avaldavad negatiivset mõju loote arengule. Kõige sagedamini määratud propüültiouuratsiil. See peaaegu ei tungi platsenta, säilitab hormooni T4 kontsentratsiooni normaalsetes väärtustes.
Raseduse esimesel trimestril, kui kliinilist pilti ei avaldata (näiteks subkliinilistes vormides) ja muutused veres ei erine normaalselt oluliselt, võib arst välja kirjutada ravimeid, kuid oodata. Taimsete preparaatide abil on võimalik vähendada mõnede sümptomite (nt närvilishuvitavus) manifestatsiooni, näiteks valeria, emalink.
Kõikidel muudel juhtudel on valitud ravimite vajalik annus ja on ette nähtud toetav ravi. Väga sageli ei ole hormonaalsete muutuste ja hormoonide taseme normaliseerimise tõttu vaja uimasteid kasutada.
Mõni kuu pärast sünnitust soovitatakse kilpnäärme hormoonide taseme kontrollimiseks uuesti verd annetada. Kui normist kõrvalekaldumine toimub, võib arst määrata sama ravimi. Selle kasutamine väikeses annuses ei mõjuta lapse tervist, kui seda toidetakse rinnapiima.
Türotoksikoos raseduse ajal: ravi, sümptomid, nähud, põhjused
Türotoksikoos tekib 0,2% rasedatel.
95% juhtudest on selle põhjus dünaamiline mürgine koorik. Rasedus keeruline dekompenseerimata türeotoksikoos, on oht, et naiste tervist; samas suurendab oluliselt riski madala sünnikaaluga ja preeklampsia ja südamepuudulikkuse ema. Türeotroopne antikehad suudavad tungida ema kaudu platsenta, põhjustades 1% Gravesi tõbi lootel. Püsiv kasv tiiter türeotroopne antikehade teise trimestri seostatakse suurenenud risk hajus toksiline struuma vastsündinul.
Tirotoksikoosi sümptomid ja sümptomid raseduse ajal
At hCG ja TSH täiesti homoloogne α-subühik ja suures osas sarnane P-subühiku hCG mis põhjustab mõju kilpnääre. Nende hormoonide retseptorid on samuti sarnased. Kui molaarne rasedus, kui tase hCG suurendab dramaatiliselt, arendades hüpertüreoosist. Hiljem näidati, et kõrgetes kontsentratsioonides HCG lagunemise korral spetsiifilisuse ja toimemehhanismi algab mittespetsiifilised hormooni - otsene stimulatsioon TSH retseptoriga. Tavalises raseduses viib see vabade T taseme vähese tõusuni4 koos vastava TSH taseme langusega esimesel trimestril. Sellise T kontsentratsiooni suurenemise kliiniline tähtsus4 pole teada. CG taseme suurema tõusuga suureneb T korral tugevamini4 ja TSH taseme langetamine. Antitüroidid ravimid aga ei mõjuta käigus kontrollimatu oksendamine raseduse ajal. Väga kõrgel tasemel hCG, tüüpiline koriokartsinoomi ja põismool arendab hüpertüreoosist.
Türotoksikoosi põhjused raseduse ajal
Tirotoksikoosi põhjuse kindlakstegemine rasedatel on üsna raske. HCG on kilpnäärme stimuleeriv toime ning mille taseme tõstmine selle hormooni Raseduse algul TSH väheneb. Siiski võib türotoksikoosi diagnoosida vabade T-de suurte sisalduste põhjal4 või T3 ja madal TSH tase. On näidatud, et rasedad naised määravad kilpnäärme stimuleerivate antikehade tiitri. Samuti on vaja meeles pidada, et türeotoksikoosi põhjustab türeoidiit, CG sekretsiooni suurenemine ja kilpnäärme hormoonide sissevõtmine väljastpoolt.
Türotoksikoosi diagnoosimine raseduse ajal
Kui tütrotoksikoos tuvastatakse raseduse ajal, tuleb kõigepealt välistada füsioloogiline rasedustase hüpertüreoidism - laboratoorne nähtus, millega ei kaasne kliinilisi ilminguid. Sellises olukorras ei ole ravi vaja, kuigi difteentsiagnoosis on vaja patoloogilist türotoksikoosi, näiteks DTZ manifestatsiooni tagajärjel raseduse ajal.
Türotoksikoosi sümptomid, AT-i suurenenud tase rTTG-le on viimase nähtuse tunnused.
DTZ diagnoosi kinnitamine ei anna abordi näitajat, türeostaatiliste ravimite manustamisel on võimalik edukalt läbi viia ja sünnitada (esimesel trimestril on soovitatav võtta propüültiokartsiil) väikestes annustes.
Türotoksikoosi ravi raseduse ajal
Radioaktiivne jood on vastunäidustatud ja kirurgia võib põhjustada enneaegset sünnitust. Kui operatsioon on märgitud, viiakse see võimaluse korral läbi teisel trimestril. Muudel juhtudel on peamiseks ravimeetodiks antitorüüdi vahendid. Rasedatel naistel määratakse tihti propüültiouuratsiili, sest tiaasiooli võtmine võib põhjustada lapse naha fokaalse aplaasiaga üsna harva arenguhäireid. Suur annus propüültiouuratsiili võib põhjustada nohu ja kaasasündinud hüpotüreoidismi. Seetõttu peaksid rasedad naised võtma ravimit minimaalse efektiivse annusena, et säilitada vaba T sisaldus4 ema normaalse ülempiiri juures. Varem olid β-adrenergilisi blokaatoreid rasedatel naistel edukalt kasutatud, kuid nende ravimite ravimisel kirjeldati vastsündinu kasvu aeglustumise, hüpoglükeemia ja hingamisdepressiooni juhtumeid vastsündinutel.
Hobuste haiguse ravimisel rasedatel naistel kasutatakse väikesi türeostaatilisi annuseid. Esimesel trimestril eelistatakse propüültiouuratsiili algannusena mitte üle 150-200 mg, kuid tiamezooli võib kasutada ka. Alates teisest trimestrist tuleb propitsiil asendada metamidasooliga. Annuse õigeaegne kohandamine on kohustuslik, kuna raseduse ajal on oluline vältida ravimite põhjustatud hüpotüreoidismi ja säilitada vaba T4 tase kontrollväärtuste ülempiiri lähemale. Raseduse progresseerumisel tekib sageli remissioonifaas, siis võib türeostaatika tühistada.
Imetamise keelamine türeostaatiliste ravimite määramisel.
Türeostaatiliste ja nende algannuste kasutamise põhimõte lakteerivatel naistel on sama mis rasedate naiste ravimisel. Rinnaga toitmise keeld ravi määramisel ei ole õigustatud. Eelistatakse metamiasooli ja rinnaga toitvate emade päevaannus tuleks jagada 2-3 annuseks. Mõned autorid soovitavad jälgida kilpnäärme funktsiooni lastel, kelle emad võtavad türeostaatilisi ravimeid.
Vilja ja vastsündinu võimaliku türotoksikoosi valvsuse puudumine.
Meie riigis on ATT-i määratlus rTTG suhtes hakanud hakkama ainult laias kliinilises praktikas ja seda kasutatakse parimal juhul tibertoksikoosi patsiendi esialgse uurimise käigus. Kuid raseduse ajal tiinuse vanuses 20-24 nädala jooksul on DTZ-le kõigile naistele soovitatav määrata AT-i tase rTTG-le, sh rasedad naised, kes on eelnevalt DTZ-ravi saanud (kirurgiline või meditsiiniline ravi, radioaktiivne joodi ravi). RTTG kõrge taseme AT puhul (kontrollväärtuste ülempiiri ületamine kolm või enam korda) on loote hoolikas jälgimine vajalik, mis hõlmab ka sünnitusabi ja loote ultraheli, et hinnata loote südame löögisagedust, amnionivedeliku maht. Vaatlus peaks toimuma kogenud spetsialistide poolt spetsialiseerunud keskustes.
Türotoksikoosi tagajärjed emal ja lootel
Emade tüsistused
- Elampsia
- Enneaegne töö
- Südamepuudulikkus
Loote tüsistused
- Madal sünnikaal
- Perinataalse suremuse suurenemine
- Väärarengute sagedus
- Kaasasündinud hüpotüreoidism (kui ema kasutab antituorioidiravimeid)
- Vastsündinu türotoksikoos (emaka kilpnääret stimuleerivate antikehade tungimine läbi platsenta)
Türotoksikoos ja rasedus
Kilpnäärme normaalne aktiivsus on väga oluline naiste, eriti tulevaste emade reproduktiivtervis. Lõppude lõpuks muudab kilpnäärmehormoonide tase menstruaalhäireid, viljatust ja tüsistusi raseduse ajal. Kui ohtlik on kilpnäärme hormoonide tase suuremate tulevaste emade jaoks, kuidas seda tuvastada ja ravida, käsitleme seda artiklit.
Kilpnäärme funktsioon
Eva.Ru hakkas avaldama oma gruppides valitud sotsiaalsete võrgustike parimaid artikleid ja arutelusid. Jälgi meid Facebookis, Instagram, Vkontakte, klassikaaslastel, et meid lugeda ja jääksid ühendatud. Tänan teid!
Türotoksikoosi vastu võitlemise tunnused raseduse ajal
See haigus esineb sõltumata soost. Meestel tekib see infiltratsioosne oftalmopaatia. Pensionieas põhjustab türeotoksikoos südame-veresoonkonna ja vaimsete häirete probleeme.
Statistika kohaselt on raseduse ajal harvadel juhtudel türeotoksikoos. Seda sündroomi iseloomustab liigselt kõrge vabade kilpnäärme hormoonide sisaldus veres. Selles kontekstis võib leida ka mõistet "hüpertüreoidism". Kuid see toimub sagedamini ja suhteliselt hea tervisega.
Tirotoksikoosi raseduse ajal on harva täheldatud, kuid see võib põhjustada tõsiseid tagajärgi. Samuti on tõenäoline, et see patoloogia edastatakse lapsele.
Tuleb mõista, et türotoksikoos ei põhjusta raseduse katkemist, vaid võib kahjustada nii ema kui ka lapse tervist. Nõuetekohase ravi korral saate sellest lühikese aja jooksul lahti saada.
Türotoksikoosi põhjused
Türotoksikoos ei ole eraldi haigus. Patsioloogia ilmneb, kui kilpnääre toodab hormoonide hulka, mis ületab nõutava määra palju. See juhtub erinevatel aegadel, seega on pärast sünnitust türeoidiit täheldatud nõuetekohase ravi puudumisel.
Sellise sündroomi tekitavad järgmised tegurid:
- Stress. Isegi lühiajaline, kuid tugev põnevus põhjustab kilpnäärme hormoonide järsu muutuse. Ja raske depressioon viib asjaolu, et keha lakkab täielikult toimima. Tioriini ja türoksiini jaoks on tungiv vajadus.
- Joodi tase Kui kehasse jõuab märkimisväärne kogus joodi, suureneb kilpnäärmehormoonidega seonduva mürgistuse oht märkimisväärselt. Kuigi rasedatele naistele tuleb seda saada piisavas koguses.
- Pärilik tegur. Kui üks sugulastest kannatab selle patoloogia, siis naiste haigestumise oht suureneb rohkem kui 5 korda.
- Nakatunud nakkused. Mõned bakterid mõjutavad otseselt kilpnääret. Teised lihtsalt põhjustavad ainevahetushäireid, mis mõjutab ka hormoone.
- Probleemid suguelundite toimimisega. Sageli püüab organism hüvitada östrogeeni või testosterooni puudumine kilpnäärmehormoonidega. Sellises olukorras on mõju hüpotalamusele (aju väike ala).
- Ravimite vastuvõtt. Mõned ravimid suurendavad hormoonide taset veres. Samuti on ravimeid, mis sisaldavad türoksiini.
Rüpsia ajal esineb türotoksikoos eelmiste raseduste tõttu tekkinud villide limaskesta puhul. Lisaks sellele nõrgestab lapse vedamise ajal immuunsüsteem, mis samuti stimuleerib haiguse arengut.
Türotoksikoosi sümptomid
Türotoksikoos rasedatel esineb kõigepealt oksendamise näol. See raskendab diagnoosimise protsessi, kuna sümptom on raseduse varajaseks saamiseni tüüpiline. Vähem märgatavate märkide seas on higistamine ja kuumuse tunne. Naine kannatab ootamatu tuju ja südamepekslemise all. See on tüüpiline hormonaalsete tasemete muutmisel. Täheldatakse rinnanäärme suurenemist, mis rasedatel naistel ei ole haruldane. Paljud kurdavad uimasust ja pidevat nõrkust, mis ei räägi otseselt sellest patoloogiast.
Tüsistused
See probleem võib viia enneaegse sünnini. Laps saab sündida deformatsioonidega. Kuid õige ravi puhul on riskid minimaalsed.
Ema võib olla selliseid probleeme:
- öklampsia - raske tokseeetikatase hilisemates faasides;
- enneaegne sünnitus;
- platsentaaripuudus;
- hüpertensioon;
- südamepuudulikkuse areng.
Lootel on eraldi oht:
- alakaaluline laps;
- perinataalse suremuse tõus - juba surnud lapse sünd või tema surm esimestel nädalatel;
- väärarengute oht;
- Sellisel juhul tekib kaasasündinud hüpotüreoidism, kui rase naine võtab pikka aega asteroidiravimeid;
- vastsündinute türotoksikoos, mis on põhjustatud kilpnäärme stimuleerivatest antikehadest platsenta kaudu.
Imiku vastsündinutel võib tekkida türetoksikoos. Mis võib hiljem viia lapse varase suremuse juurde.
Need tüsistused saab ära hoida õigeaegse ravi alustamisega. Rasketel juhtudel toimub operatsioon isegi lapse kandmise etapis. Teisel trimestril pole kirurgiline manipuleerimine lootele ohtu.
Raseduse planeerimine
Türotoksikoos ja raseduse planeerimine on murettekitav kõige enam kilpnäärme probleeme põdevatel naistel. Tuleb märkida, et sündroom ei mõjuta kontseptsiooni protsessi. Kuigi kilpnääre funktsioonide langus on see probleem tegelik.
Seetõttu on mõttekas ette mõelda raseduse planeerimisele. Esmalt peate konsulteerima günekoloogiga ja põhjalikult läbi viima endokrinoloog. Ravi ajal tuleb kasutada rasestumisvastaseid vahendeid, nii et ravim ei mõjutaks lapsi.
Kogu ravi periood sõltub keha üldisest seisundist. Jätkuv remissioon ei alga kohe. Mõnikord nõuavad arstid kirurgiat, kuna see kiirendab paranemisprotsessi. Pärast kilpnäärme eemaldamist kaob türeotoksikoos. Operatsioon - parim võimalus, kui naine on täiskasvanuks, ja pole aega oodata taastumist.
Pärast resektsiooni tuleb perioodiliselt kasutada asendusravi. Kuid erilisi raskusi ei teki. Kuid see on soovitav teha pärast sünnitust. Siiski eelistatakse ravi.
Haiguse tüübid
Türotoksikoosi on mitu liiki. Endeemne vorm tekib kilpnäärme joodi puudumise tõttu. Statistika kohaselt kannatavad sellest umbes 200 miljonit inimest Maa peal. Autoimmuunne türotoksikoos tekib siis, kui immuunsüsteem toodab kilpnäärme antikehi. Embrüos tekib kaasasündinud türeotoksikoos, kui kilpnääre on ebanormaalselt moodustunud. Seetõttu peetakse tirotoksikoosi ja rasedust üsna ohtlikuks kombinatsiooniks. Ja see on parem vabaneda sellest sündroomist kuni sünnituseni.
Selle patoloogia paljudel vormidel on igal neist oma eripära.
Sündroomi algusjärgus:
- väike kaalulangus;
- tahhükardia silmapaistvad tunnused;
- kilpnääre sisemise sekretsiooni näärmete düsfunktsioon.
Türotoksikoosi keskmine vorm:
- terav kaalu langus;
- tahhükardia märgatav;
- ainevahetushäired;
- kõhulahtisus;
- vere kolesteroolitaseme alandamine;
- neerupuudulikkuse areng.
Tüütotoksikoosi käimasolev vorm:
- absoluutselt kõik siseorganid ei suuda oma funktsioonidega täielikult toime tulla;
- uimastiravi ei anna positiivset tulemust. Vaja on vahetut kirurgilist sekkumist.
Sõltumata staadiumist on sümptomid sarnased paljude haigustega, nii et professionaalne diagnostika on hädavajalik.
Selleks, et teada saada, kas on probleem, peate võtma ühendust endokrinoloogiga. Kõigepealt peate oma arstile teatama kõikidest teie kaebustest. Ta vaatab omakorda patsiendi haigusseisundi sünnituse hetkest kuni visiidi kuupäevani. Pärast vereanalüüside tegemist tehakse kilpnäärme hormoonide taset. Kui veres leitakse ülemäärast türooidi protsenti, määratakse vajalik ravi. Alati tehke kilpnäärme ultraheliuuring. Mõnel juhul on vaja konsulteerida silmaarstiga ja pistikupesa ultraheli.
Türotoksikoosi ravi
Kuna raseduse ajal on paljude ravimite sissevõtmine vastuvõetamatu, on ravi määramisel vaja individuaalset lähenemist. Türotoksikoosi raseduse ajal tuleb propüültiouuratsiili neutraliseerida. See peaaegu ei jõua lapse läbi platsenta. Kui varajastes staadiumides ei esine selgelt patoloogilisi tunnuseid, ei kasuta seda tavaliselt ravimeid. Rahvatervis pole soovitatav, sest see suurendab allergiliste reaktsioonide riski.
Kui esimese raseduse ajal on tekkinud türeoidi tupea, siis on see kõige tõenäolisem järgmistel rasedatel.
Närvisüsteemi stabiliseerimiseks võib ette näha rahustavaid aineid. Kuid need põhinevad looduslikel koostisosadel. Vaja on vererõhku stabiliseerivaid ravimeid. On tähtis pidevalt endokrinoloogi kontrolli all nii raseduse kui ka pärast sünnitust.
Lapse hormonaalsete muutuste ajal, mis võib põhjustada sünnitusjärgset türeoidiini, viibimise periood. Mõõdukas kuni raskekujulises faasis määratakse hormoonpreparaadid. Tugeva tahhükardia korral on vajalik beetablokaatorid.
Sel ajal toimub rinnaga toitmise protsess, millega seoses on haiguse diagnoosimine võimatu stsintigraafia abil. Optimaalne diferentsiaalkontroll.
Sõlme sünnitusjärgne türeoidiit pole kõik, vaid ainult selle haiguse eeltingimusteks.
Kui sünnijärgne türeoidiit on tekkinud stressi või hormoonide hüppe tõttu, võivad sümptomid ilma ravita kaduda. Sellisel juhul kestab taastumisfaas vähemalt 6 kuud. Kuid peate järgima kõiki arstide soovitusi. Kui sageli seondub selle sündroomi eneses diagnoosimisel depressiooniga, sest paljud sümptomid on sarnased. Seetõttu on väärt ekspertidega põhjalikku küsitlust.
Võite Meeldib Pro Hormoonid
Tiroperoksidaas (kilpnäärme peroksüdaas, TPO) on peamine ensüüm kilpnäärme hormooni biosünteesis.Kilpnäärme peroksüdaas on I tüüpi glükosüülitud transmembraanne valk, mis toodetakse kilpnääre.Loe Edasi