Teades, milliseks öko-möko naiseks ma olen hakanud, siis ka kärude müügigrupid on minu uued lemmikud Facebookis. Või oleks õigem öelda, et olid? Ühesõnaga, keegi kuskil otsis omale käru, naised hakkasid üksteise võidu kommentaaridesse lisama enda kasutatud kärudest pilte ja hindu. Mulle hakkas silma musta värvi Tutek Grander 3in1 (lisainfo), hind oli ka odav. Uurisin siis müüjalt kohe lisainfot ja -pilte. Teate ma olin sekundiga müüdud. Isegi ei tea miks…
Tean, et inimesed on tumedate kärude osas kriitilised, samas on suur osa inimesi, kes eelistavad just tumedat käru, seega jääme selle juurde, et igaühele oma. Mina olen rahul ja ei jõua ära oodata, millal kasutama saan hakata. Praegu seisab ta meil J toas, käin teda aeg-ajalt silitamas seal, hehe.
Tulles postituse pealkirja juurde “Kuidas me pea tutika käru skoorisime?!”, siis tõesti kärule järgi minnes selgus, et eelmine perenaine ostis selle poest uuena ja on ise kasutanud vaid paar üksikut kuud, sest poiss kasvas sellest kiirelt välja (osteti siis hiljem, kui poiss oli peagi kõndima hakkamas). Ühesõnaga, kui ma seda käru vaatan, siis ma ei leia ühtki kriimustust ja rattad, kui survekaga üle lasta, siis ilmselt läigiksid, haha. Seega käru on mega heas korras ja mina niiiii-niiiii rahul.
3in1 kärudega on see jama, et turvahäll on ebaturvaline. Aga me ei hakkagi seda ausaltöelda autos kasutama, ilmselt ka mitte vankri puhul. Turvahäll on hoopis teine välja valitud ja soetatud.
Seega vot, kui vähe on emmelikuks rõõmuks vaja, vaid üht odavalt saadud pea tutikat vankrit.
Pshhhhh.