oma keel 2002 01di-toimetaja erialaks, kus õpetatakse eesti keelt ja mitut võõrkeelt, eestikeelse...
6
Ülevaade Eesti keele õpetamisest ja uurimisest Tal- linna pedagoogikaülikoolis Heile Metslang Tallinna pedagoogikaülikooli eesti keele professor Praegune Tallinna pedagoogikaülikool (TPÜ) on noor kõrgkool ja veel noorem ülikool. TPÜ ajalugu arvestatakse 1919. aastast, kui avati Tallinna õpetajate seminar. Järgnevad aastakümned tõid kaasa õpeta- jaid koolitava haridusasutuse ümberkorraldamisi ja nimevahetusi: Tallinna pedagoogium, Tallinna Õpetajate instituut, Tallinna pedagoo- giline instituut (kõrgkool, 1952), Tallinna pedagoogikaülikool (1992, ülikooliseadus määratles ülikoolina 1995). TPÜ on kujunenud Põhja-Eesti keskseks ülikooliks humanitaar-, sotsiaal- ja loodusteadusliku hariduse alal. Praegu valmistutakse asu- tama Tallinna ülikooli, kuhu on liitumas TPÜ, humanitaarinstituut, kunstiakadeemia, akadeemiline raamatukogu ja ajaloo instituut. Noor ülikool areneb kiirelt, traditsiooniliste õpetajaerialade kõrvale lisan- dub järjest enam muidki, laieneb magistri- ja doktoriõpe. Tehakse koostööd Tallinnas asuvate teadus- ja õppeasutustega ja püütakse lei- da oma nišši, mis Tallinna eripäraga sobiks. Eesti keele ainete õpetamine on TPÜs seisnud kõrvuti kirjandus- ainete õpetamisega laiapõhjalise, ennekõike emakeeleõpetajale vajali- ku filoloogilise hariduse andmise raames. Korraliku emakeeleharidu- se andis oma õpilastele juba õpetajate seminar. Eesti keel ja kirjandus oli 1947. aastal avatud Tallinna õpetajate instituudis üks kuuest Õpi- tavast erialast. Esimesel aastal asus seda õppima 45 statsionaarset ja 75 kaugõppeüliõpilast. Tulevaste emakeeleõpetajatega hakkas tegele- ma neljast õppejõust koosnev eesti keele ja kirjanduse kateeder, mida juhatas instituudi direktor professor Kristjan Kure. Õppeasutuse re-
oma keel 2002 01di-toimetaja erialaks, kus õpetatakse eesti keelt ja mitut võõrkeelt, eestikeelse teksti toimetamist, refereerimist, ühiskonnatundmist. Bakalaureuseõpingutele
Ü l e v a a d e Eesti keele õpetamisest ja uurimisest Tal-linna pedagoogikaülikoolis
Heile Metslang Tallinna pedagoogikaülikooli eesti keele professor
Praegune Tallinna pedagoogikaülikool (TPÜ) on noor kõrgkool ja veel noorem ülikool. TPÜ ajalugu arvestatakse 1919. aastast, kui avati Tallinna õpetajate seminar. Järgnevad aastakümned tõid kaasa õpeta-jaid koolitava haridusasutuse ümberkorraldamisi ja nimevahetusi: Tallinna pedagoogium, Tallinna Õpetajate instituut, Tallinna pedagoo-giline instituut (kõrgkool, 1952), Tallinna pedagoogikaülikool (1992, ülikooliseadus määratles ülikoolina 1995).
TPÜ on kujunenud Põhja-Eesti keskseks ülikooliks humanitaar-, sotsiaal- ja loodusteadusliku hariduse alal. Praegu valmistutakse asu-tama Tallinna ülikooli, kuhu on liitumas TPÜ, humanitaarinstituut, kunstiakadeemia, akadeemiline raamatukogu ja ajaloo instituut. Noor ülikool areneb kiirelt, traditsiooniliste õpetajaerialade kõrvale lisan-dub järjest enam muidki, laieneb magistri- ja doktoriõpe. Tehakse koostööd Tallinnas asuvate teadus- ja õppeasutustega ja püütakse lei-da oma nišši, mis Tallinna eripäraga sobiks.
Eesti keele ainete õpetamine on TPÜs seisnud kõrvuti kirjandus-ainete õpetamisega laiapõhjalise, ennekõike emakeeleõpetajale vajali-ku filoloogilise hariduse andmise raames. Korraliku emakeeleharidu-se andis oma õpilastele juba õpetajate seminar. Eesti keel ja kirjandus oli 1947. aastal avatud Tallinna õpetajate instituudis üks kuuest Õpi-tavast erialast. Esimesel aastal asus seda õppima 45 statsionaarset ja 75 kaugõppeüliõpilast. Tulevaste emakeeleõpetajatega hakkas tegele-ma neljast õppejõust koosnev eesti keele ja kirjanduse kateeder, mida juhatas instituudi direktor professor Kristjan Kure. Õppeasutuse re-
5 9
organiseerimisega kõrgkooliks kaasnes võimalus hakata välja õpeta-ma keskkooliõpetajaid. Õppeaeg kestis neli aastat.
1970. aastail võeti ette ulatuslikum õppekavade täiustamine. Korrigeerid põhikursuste proportsioone, lisati uusi õppeaineid (nt üldkeeleteadus, stilistika, mitmed erikursused), populaarne oli mur-depraktika ja osavõtt Emakeele Seltsi murdekogumisvõistlustest (ju-hendasid Mati Hint ja Mart Mäger).
1980. aastate alguses hakkas kehtima viieaastane õppeplaan, mis suurendas märgatavalt pedagoogilis-psühholoogiliste ainete osakaa-lu, kuid võimaldas ka enam süveneda erialasse. Alates 1982. aastast saab õppida ka vene kooli eesti keele õpetajaks. Esialgu erinesid eesti kooli emakeeleõpetajate (E-eriala) ning vene kooli eesti keele õpeta-jate (EV-eriala) õppekava peamiselt vaid metoodikaainete poolest.
Eesti keele ja kirjanduse kateedrit on pärast Kristjan Kuret juha-tanud Eduard Päll, E. Janno, Johannes Valgma, Bernard Sööt, Hoide Sikk, Leo Villand ja Jaan Õispuu. Tänapäeva eesti keelt on õpetanud nt Jaan Õispuu, Mati Hint, Aavo Valmis, Viivi Maanso, Juta Raielo ja Kalju Pihel, sissejuhatust keeleteadusesse ja üldkeeleteadust on luge-nud Mati Hint, keeleajalugu Valdek Pall, dialektoloogiat Mart Mä-ger, keelemetoodikat Aavo Valmis.
Hetk argipäevast. Vasakult: Tiit Päeva, Martin Ehala
60
1991. a jaotati kateeder kaheks, seeläbi tekkisid eesti keele ka-teeder ning eesti kirjanduse kateeder. Eesti keele kateedrit on juhata-nud Jaan Õispuu ja Anu-Reet Hausenberg. 1993. a struktuurireformi käigus said kateedritest õppetoolid. Eesti keele õppetooli professo-riks valiti Mati Hint, keda tema Riigikogus töötamise ajal asendas dotsent Anu-Reet Hausenberg. Alates 2000. a on eesti keele professo-riks Helle Metslang.
1994. a loodi emakeele didaktika õppetool, mille professoriks valiti Aavo Valmis. 1998. a valiti uueks professoriks Martin Ehala ning 2001. a reorganiseeriti õppetool üld- ja rakenduslingvistika õp-petooliks. 1997. a eraldus eesti keele õppetoolist eesti keele kui võõr-keele õppetool, mille professoriks valiti 1998. a Anu-Reet Hausenberg.
1999. a andis rahvusvaheline komisjon TPÜ eesti keele erialade-le kiitva hinnangu. Võrreldes TPedI aegadega on nüüdseks toimunud kiire areng, õppejõududeks on oma eriala tunnustatud spetsialistid, kelle laiast teaduslikust silmaringist on kasu nii uurimis- kui ka õppe-töös. Kolm õppetooli tähendab kolme tihedast sõelast läbi käinud professorit ja hulka teisigi valitud õppejõude.
Õppekavad ja -toolid
Niisiis on eesti keelega tegelevaid õppetoole praegu kolm: eesti keele õppetool, eesti keele kui võõrkeele õppetool, ning ka üld- ja raken-duslingvistika õppetooli õppe- ja uurimistöös on kesksel kohal eesti keelega seonduv. E-erialadeks on eesti filoloogia (ilma õpetajakooli-tuseta), põhikooli ja gümnaasiumi emakeeleõpetaja eriala. EV-eriala-deks on põhikooli ja gümnaasiumi eesti keele kui võõrkeele õpetaja ja kultuuriloo õpetaja eriala.
Õppekavades on tänapäeva keele kursused (foneetika, fonoloo-gia, morfoloogia, süntaks, tekstiõpetus, semantika, pragmaatika), keele ja kirjakeele ajalugu, murded, ainedidaktika. On erikursused sotsiolingvistikast, keele muutumise teooriatest, keele varieerumisest, nimeuurimisest, murretest, fraseoloogiast, õigekeelsusest, grammati-kast, tekstiloomest, arvutikasutusest erialal jne.
Põhjalikumat süvenemist keeleainetesse pakuvad kolm lisaeriala. Keeletoimetaja lisaeriala hõlmab õigekeelsuse ja eri tüüpi toimetamis-töö kursusi, lingvistika lisaeriala eesti keele ja teiste keelte ülevaateid ja tüpoloogiat, lingvistilisi teooriaid ning arvutilingvistikat. Referendi-
6 1
Kohvilauas pärast külalisloengut. Vasakult: Tiina Rüütmaa, Heidi Meier, Helena Sulkala (Oulu ülikool), Mati Hint, Maria Jürimäe, Helle Metslang
asjaajaja erialal õpetatakse välja kvalifitseeritud, hea eesti keele osku-sega ametnikke: referente, juhiabisid jne. Selle eriala õppekavas on olulisel kohal eesti kirjakeele tundmise ja õigekeelsusega seostuvad ained.
Magistri- ja doktoriõppes on suur kaal kraadiõppuri iseseisval tööl. Magistriõppe üldainetest saadakse taust eesti keele eriuuringu-teks. Doktoriõpe on kavas viia 2002. a sügisel loodava humanitaar-teaduste doktorikooli raamesse.
Kogu Eesti kõrghariduse üleminek 3+2-õppekavadele (kolm aas-tat bakalaureuseõpet ja kaks aastat magistriõpet) struktureerib ümber ka eesti keelega seotud erialad. Bakalaureusetasemel saadakse põhi-teadmised eesti filoloogiast (E-erialal) või eesti keelest ja kultuurist (EV-erialal). Referendi-asjaajaja eriala on ümber kujundatud referen-di-toimetaja erialaks, kus õpetatakse eesti keelt ja mitut võõrkeelt, eestikeelse teksti toimetamist, refereerimist, ühiskonnatundmist.
Bakalaureuseõpingutele järgnevas magistriõppes saadakse vasta-va eriala õpetaja väljaõpe ning tehakse magistritöö või -projekt. Ka muudelt erialadelt võetakse vastu lingvistika magistriõppesse (üldiste keeleteaduslike ainete kõrval süvenetakse oma eriala keele proble-
62
maatikasse) ja kommunikatsiooni magistriõppesse (õpitakse kommu-nikatsiooniõpetust, argumendiõpetust, keeleplaneerimist, lõpetajad sobivad tööle suhtekorraldajatena, personalitöötajatena jm suhtlust nõudvatel erialadel).
Edaspidi on kavas hakata koolitama ka keelekümbluse ja integ-ratsiooni spetsialiste.
Eesti keelt ja sellega seonduvaid aineid Õpetatakse ka muude eri-alade üliõpilastele. Põhiteadmised eesti keelest antakse klassiõpeta-jaks, tõlgiks ja tõlkijaks õppijatele. Erialadevaheliste ainetena õpeta-takse suulist ja kirjalikku suhtlust, argumenteerimist ja retoorikat, sa-muti üldteoreetilisi aineid.
Õppejõududeks on praegu eesti keele õppetoolis Helle Metslang (põhilised õpetamisvaldkonnad süntaks, morfosüntaks, kontrastiivsed ja tüpoloogilised ained), Peep Nemvalts (süntaks, õigekeelsus), Anni-ka Hussar (morfoloogia, nimeuurimine, ortograafia), Lembit Vaba (keele ja kirjakeele ajalugu), Jüri Viikberg (murded, keelesugulus), Krista Kerge (tekstiõpetus, leksikoloogia, keele varieerumine, laste-keel, õiguskeel), Viivi Maanso (õigekeelsus, süntaks, tekstiõpetus, emakeele didaktika).
Eesti keele kui võõrkee le õppe too l i s t öö t avad Anu-Ree t Hausenberg (üldkeeleteadus, semantika ja pragmaatika, keelesugulus), Mart Rannut (sotsiolingvistika, keelepoliitika, foneetika), Tiina Rum-maa (leksikoloogia, ortograafia), Elle Sõrmus (sotsiolingvistika, mor-foloogia), Kristi Saarso (teise keele didaktika), Tiit Päeva (didaktika, süntaks).
Üld- ja rakenduslingvistika õppetooli õppejõududeks on Martin Ehala (üldkeeleteaduslikud ained, emakeele didaktika, tekstiloome), Katrin Aava (retoorika, emakeele didaktika), Märgo Matsina (seman-tika, pragmaatika, üldkeeleteaduslikud ained).
Koostööd tehakse eesti keele instituudi ja küberneetika instituu-di keeleteadlastega (erikursused nt Urmas Sutropilt, Sirje Mäearult, Ene Vainikult, Einar Meistrilt), toimetustega, riigiasutustega (referen-tide koolitamisel), eesti ja vene koolidega.
6 3
Teadustöö
Õppejõudude ja kraadiõppurite uurimisteemad hõlmavad eesti keele struktuuri ja selles toimuvaid nihkeid (Mati Hint, Martin Ehala, Silvi Vare, Krista Kerge), keelepoliitikat ja sotsiolingvistikat (Mart Ran-nut), onomastikat (Annika Hussar), metafoorset keelekasutust (Märgo Matsina), läänemeresoome ja permi keelte areaalseid ühisjooni (Anu-Reet Hausenberg), keelkondade kujunemist (Martin Ehala, Mart Ran-nut), venelaste eesti keele aktsenti (Mart Rannut), eesti keele oskusta-semete mõõtmise kriteeriume (Anu-Reet Hausenberg), muukeelse ela-nikkonna integratsiooni põhikoolis (Ülle Rannut) jne. Projektidest mainiksin Mati Hindi juhitavat loomuliku grammatika teemat, Mar-tin Ehala juhitavat rahvusvahelist projekti keelesugulusteooriate eks-perimentaalseks testimiseks, Helle Metslangi juhitavaid eesti kirjakeele seisundi uuringute projekti ja eesti keele probleemsete piirkondade projekti.
Uuritakse emakeele õpetamise probleeme ja koostatakse ka uusi kõrgetasemelisi õpikuid (Martin Ehala, Viivi Maanso). Traditsiooniks on saanud kevadised keeleüritused. Suuremaid konverentse on kor-raldatud koos eesti keele instituudiga. 2001. a avati märtsikuus rah-vusvahelise konverentsiga „Eesti keel Euroopas" Euroopa keeltea.lsta Eestis, tähistades ühtlasi K. J. Petersoni 200. sünniaastapäeva. 2002. a aprillis toimus konverents Rakenduslingvistika Eestis". Rakendus-lingvistika konverentse mingi kitsama valdkonna kohta (nt keeleõpe-tus, sotsiolingvistika, arvutilingvistika või erialakeeled) on kavas kor-raldada ka edaspidi. Järelkasvu koolitab Eesti Filoloogia Teaduslik Üliõpilasselts, mis korraldab emakeelepäevadel oma teaduskonverentse.
Eesti keele õpetamine TPÜs rajaneb emakeeleõpetajate koolita-mise traditsioonil ja annab ennekõike eesti keele õpetajale vajalikke baasteadmisi. Uurimusliku ja rakendusliku poole pealt on sellele põh-jale kujunenud tugev ja uudne emakeeledidaktiline tegevus. Uutel eri-aladel - eesti keel võõrkeelena, referendi, lingvistika ja kommunikat-siooni eriala - kasutatakse ära Tallinna kui pealinna ning keelte ja kultuuride paabeli eripära, et õpetada koostöös koolide, teadusasu-tuste, kirjastuste ja muudega välja ennekõike rakendusliku kallakuga spetsialiste. Õppejõudude ja kraadiõppurite uurimisteemad, mis on nii teoreetilise kui ka rakendusliku keeleteaduse poolelt, seostuvad samuti sageli õppetööga ning Tallinna eripärast tingitud võimalustega.