3-osaline dokumentaalfilm (saksa keeles) kajastab Kesk-Euroopa metsade ajalugu ning kõike, mis puudega seotud on alustades nende väärtusest parema keskkonna loomisel ning lõpetades probleemidega, mis inimajaloo vältel seoses intensiivsete raietega tekkinud on.
Aastaks 1400 oli Saksamaal metsaraiega jõutud kriitilise piirini, mil ulatuslikest metsadest oli alles vaid 26%(hetkel 32%). Alles aastal 1800 pandi sellele piir ning hakati intensiivselt monokultuurseid kuusikuid istutama, mis viis mõnedes piirkonnas hiljem puidukahjurite massilise levikuni viis ning suured metsaalad kiiresti taas puudest lagedaks muutis. Mittetööstuslike metsi on Saksamaal hetkel ca 0,3 % ning päris põlismetsi veel vähem. Eestis saab pidada vaid 2% vanadeks loodusmetsadeks.
Päris põlismetsi Saksamaal enam pole, küll aga leidub mõningaid(20-40 ha) ligilähedasi, ehk kunagi põlismetsaks muutuvaid ökosüsteeme. Selleks, et metsikut loodust kogeda tuleb minna Bayeri rahvusparki, Harz´i rahvusparki, Tüüringi metsa, või Kellerwald-Edersee rahvusparki.
Vanu metsi võib näha ka Hanich´i rahvuspargis, mille umbes 5000 ha ei ole enam inimkäed aastast 1960 enda tarbeks kasutanud. Parki on ehitatud puuladva matkarada, kust saab metsa hoopis teiselt tasemelt kogeda. Muuhulga kuulub mets ka UNESCO-maailmapärandi nimekirja, kuna seal kasvavad ühed vanimad Kesk-Euroopa punased pöögid.