Põlva vallas avasid laupäeval uksed või taluväravad 22 omanäolist kodukohvikut, et pakkuda sadadele uudistajatele maitsmisrõõmu ja meelelahutust.
VIDEOLUGU ⟩ Põlva valla 22 kodust sai nädalavahetuseks kohvik
«Väga hästi on läinud,» rõõmustas kodukohvikute päeva korraldaja Monica Sasi. «Üks kohvik on tänavu rohkem, kokku on neid 22, eelmisel aastal oli 21. Ma arvan, et väikse Põlva kohta väga hästi.»
Kolmandat aastat järjest toimunud valla kodukohvikute päeva saab nüüd juba nimetada traditsiooniks ning kõigil neil kordadel on külalisi vastu võtnud Aarna küla Orupõhja talu, mis sedapuhku oli ehitud metsiku lääne stiili.
«Põlvas polnud varem tehtud ja mõtlesime, et miks mitte, võiks ju proovida ja nüüd on kolmas kord,» ütles Orupõhja talu peremees Janek Lõhmus. «On hästi läinud, rahvas käib ja ilmad on ka ilusad olnud.»
Eelmisel aastal oli kodukohviku teemaks retro, tänavu kantri, sest, nagu ütles Janek Lõhmus, meelitavad stiilipeod inimesi rohkem. Lisaks teemakohastele dekoratsioonidele ja ameerikapärastele toitudele oli Orupõhja kodukohviku kavas ka ponihobused ja line-tantsu etendus.
Kuna tänavu suvel seati Orupõhja talus valmis kolm kämpingumaja, on kodukohvikute päev peremehe sõnul ka hea võimalus ka seda ettevõtmist tutvustada, sest päeva jooksul käib talust läbi 200-300 inimest. «Kolm kämpingut said jaanipäevaks valmis ja üllatavalt hästi läheb,» lausus Lõhmus.
Kui Orupõhja talu osales kohvikupäeval juba kolmandat korda, siis uustulnukana võttis laupäeval külalisi vastu Eva sushi kodukohvik Vardja külas. Paraku tabas debütanti juba esimestel tundidel ebaõnn, kui peaaegu kogu külast kadus elekter, jättes köögitehnika seisma ning tekitades taluhoovi järjekorrad, mistõttu polnud pererahval aega oma muljeid jagada.
Põlvamaa aga küllap kuulsaim kodukohvik on Põlva vaksali vastas asuv Tillu kodukohvik, mille perenaine Eve Veski tunnistab, et pärast kevadist pealesunnitud tööpausi on inimesed neid taas üles leidnud.
«Meid tuntakse meie kaneelirullide pärast, mis on suured, kohevad ja maitsvad, aga ei saa mainimata jätta, et meie kondiitrileti ees lüüakse kaht kätt kokku, ahhetatakse ja süüdistatakse meid seitsmes surmapatus,» muheles Veski.
Ja tõepoolest: vaevalt oli kell üle 10 tiksunud, kui esimesed kunded kohvikusse sisse astusid, et koogileti juures oma valik teha. Mida aga Põlva inimesel kohvikus süüa meeldib?
See küsimus paneb Eve Veski naerma, sest just kohvikuleti juures tuleb esile inimeste maitse vastuolulisus. «Tahetakse midagi väga erilist, aga kui söömiseks läheb, siis ikka kartulisalatit või seapraadi hapukapsaga,» selgitas ta.
Põlva kohvikupidajad saavad Eve Veski sõnul omavahel hästi läbi, mida võiks nimetada sõbralikuks konkurentsiks. «Me teeme oma asju nii hästi kui oskame, meil on omavahel koostöö: jagame nõusid ja jagame kliente kui kellelegi on liiga palju.»
Põlva kodukohvikute päev sai mõnes kohas laupäevaga läbi, kuid osad kodud ootavad kohvitajaid ka pühapäeval.
«Põlvakatele on vaja rohkem selliseid üritusi, kus nad saavad välja minna ja sõpradega koos olla,» ütles Monica Sasi, kutsudes ka teisi üles järgmisel aastal kodukohviku pidamisega kätt proovima. «Ei tasu karta, et ei saa hakkama. Kõik on saanud hakkama. Minu meelest on see väga tore ja rõõmus kogemus.»