Autor: Vilma Rauniste
Kolmapäev, 19. detsember 2018.Loe kommentaare
| KommenteeriLaupäeva keskpäeval oli Kuressaare kultuurikeskuse saal inimesi tipitumalt täis, põhjuseks lõõtsamängijate jõulukontsert. Lava äärel garneeringuks kaks laialitõmmatud lõõtsaga pilli, millest üks kuulsa Teppo oma.
Mõlemad pillid täiesti mängukorras, mille võluvaid helisid demonstreeris üks üheksast mängumehest. Kui ma ei eksi, siis Margus.
Kontserdi tegi eriti nauditavaks kava mitmekülgsus. Mängiti üksikult ja kolme-neljakesi, et eri häälestusega pillide helid ehtsalt mõjule pääseksid. Palju annab juurde laul, sellise rosina said mängule lisada pooled lõõtsamehed. Aga mööda ei saa kuidagi lõõtsameeste liidrist Tõnust, kes kõiki mängumehi ja nende pille ning lugusid tutvustas, vahel mõne naljaka loo sekka poetades.
Ühe täissaalist „üles korjates”. Lavalt on hea ülevaade saalisolijatele, kuidas nad pakutava vastu võtavad. Tõnu märkis, et vähemalt pooled olid muusika saatel kaasa õõtsunud, tugevamate ja nõrgemate lainetena. Igatahes puges see lõõtsamuusika tugevasti nahavahele, aitäh selle eest!
„Oleme saanud väga palju head tagasisidet. Seda me ei osanud tõesti arvata, et tuleb täissaal, see oli üle igasuguste ootuste. Kultuurikeskuses on 230 istekohta, ja ainult paar tühja kohta oli. Oleme selle üle väga rõõmsad. Meie eesmärk ongi see, et rohkem inimesi lõõtsamuusika juurde tuleks ja oluline on ka lõõtsa ehitamine. Margus Traus ja Urmas Rahnik on endale ise pilli teinud. Üritame järgmisel aastal nende juhendamisel kokku panna esimese lõõtsavalmistamise grupi, kus asjast huvitatud saaksid endale ise pilli teha,” rääkis Tõnu Eermann.
„Mis seal salata, see oli ka meile suur väljakutse. Nii mõnedki korüfeed, meie mõistes profid, harjutasid kõik kõvasti. See ei olnud nii, et ah, teema ära, kõik harjutasid hoolega. Nii mõnigi vana mängumees ütles, et sellist närvi pole ammu sees olnud. Tavaliselt mängid ju külas, nüüd oli aga saalitäis rahvast vastas.
Pärast kontserti oli palju huvilisi, kes võtsid mängumeestelt kontakte, et kutsuda juubelitele, külapidudele, jaanipäevale mängima. Lõõtsamäng on ju üks osa meie rahvakultuurist. Heameel on sellest, et supermees Sulev on seda Saaremaal aastaid vedanud. Nüüd on uusi inimesi juures ja saame laiemalt ette võtta, järelkasvu peale rõhuda, mis on meie põhiline eesmärk.”
Tõnul oli veel öelda pillimeeste ja publiku kohta. „Ma tõesti ei osanud arvata, et see lõõtsamängijate seltskond on nii pagana tore seltskond. Nad on väga sõbralikud ja ühtehoidvad, nagu teine suur pere. Ja nii südamlikku ja sooja suhtumist kui lõõtsamehed kontserdi lõpus kogesid, saab kogeda vist ainult Saaremaal.”
* * *
Saame lõõtsameestega tuttavaks
Kalju Aav
Kuressaarest, lõõtspillimängija staaži poolteist aastat. Hr Kõivu pill, valmistatud 1931. a, kolmerealine.
Sulev Mägi
Lõpi külast, staaži 50 aastat. Karl Nammi pill, valmistatud 1979. a.
Margus Traus
Kuressaarest, staaži 11 aastat. Oma pill, tehtud 2017. a.
Andres Ükskask
Kaubi külast, staaži 4 aastat. Ivar Pärnametsa 2014. a valmistatud pill.
Ain Hannus
Haeska külast, staaži 18 aastat. Karl Nammi pill, valmistatud 1978. a.
Urmas Rahnik
Piila külasts, staaži 13 aastat. Oma pill 2018. a.
Viktor Ilvest
Kuressaarest, staaži 15 aastat. Karl Ostra 1936. a valmistatud pill.
Ants Olesk
Kuressaarest, staaži 2 aastat. Heino Tartese 2016. a valmistatud pill nr 81.
Tônu Eermann
Oitme külast, staaži 1,5 aastat. Heino Tartese pill, valmistatud 2007. a.