William Spruance
* William Spruance on praktiseeriv advokaat, kes on lõpetanud Georgetowni ülikooli õigusteaduskonna.
Kas valitsusel on õigust sundida kodanikke võtma vastu meditsiinilist preparaati, kui preparaadi tootja on vabastatud juriidilisest vastutusest? Antud küsimusega seisavad silmitsi mitmete Ameerika Ühendriikide osariikide seadusandjad.
Põhja-Dakota osariigi valitsusele esitati eelnõu 1406 , mille sisuks on ettepanek takistada riigiasutustel vaktsiinide nõudmist, “välja arvatud juhul, kui meditsiinitoote tootja vastutab meditsiinitoote põhjustatud surma või tõsiste vigastuste eest”. (Märkus: Põhja-Dakotas lükati eelnõu teisel lugemisel tagasi.)
Ka Lääne-Virginia osariigis kaalutakse parajasti analoogset seaduseelnõu. Nimetatud osariikide seadusandjatele on sedasi loodud võimalus edendada oma kodanike õigusi ja taastada seeläbi USA konstitutsiooni seitsmenda parandusettepaneku peamine eesmärk.
Olen ühes varasemas artiklis juba arutlenud teemal, “Kuidas valitsus ravimitööstuse vastutusest isoleeris”.
Ühendriikide kodanikud ei saa hetkel vaktsiinitootjaid COVID-i vaktsiinidest tulenevate kahjude eest kohtusse kaevata, kuna USA tervishoiu- ja sotsiaalteenuste minister Alex Azar välistas sellise võimaluse, kasutades 2020. aasta veebruaris farmakoloogiakontsernidele immuniteedi tagamiseks eriolukorra (PREP) seadust.
Nimetatud seadus ulatas kodanikkonna võimu üle riigi valitsevale klassile ja vahetas ameeriklaste põhiseadusliku õiguse korporatiivse vastutamatuse vastu.
Opositsioon
Arusaadavalt on ravimifirmad astunud välja nimetatud eelnõude vastu. Farmatseutika kontsernide kõige kasumlikumad tooted said teadupärast föderaalse vastutuse kaitse, mille tulemuseks oli omakorda rekordiline kasum.
2022. aastal ulatus Pfizeri aastatulu 100 miljardi dollarini; korporatsiooni COVID-i tooted – sealhulgas vaktsiinid ja ravim Paxlovid – moodustasid hiiglaslikust sissetulekust 57 miljardit dollarit. (Märkus. Võrdluseks: 100 miljardit dollarit on enam kui Soome riigi aastane eelarve)
Pfizeri ja Moderna COVID-i mRNA vaktsiinide föderaalsed hanked on ettevõtetele kokku genereerinud üle 25 miljardi dollari. USA valitsus maksis Modernale vaktsiini väljatöötamiseks 2,5 miljardit dollarit maksumaksja raha ning president Biden kutsus isiklikult kohalikke omavalitsusi üles kasutama riigi raha kodanikele sisuliselt altkäemaksu andmiseks nende vaktsineerima meelitamiseks.
Ravimifirmad on institutsioonid, mis esindavad suurimat lobijõudu Ameerika Ühendriikides. Aastatel 2020–2022 kulutas USA farmaatsia- ja tervishoiutoodete tööstus poliitilisele lobitööle 1 miljard dollarit – rohkem kui nafta-, gaasi-, alkoholi-, hasartmängu-, põllumajandus- ja kaitsetööstus kokku.
Kuid mitte ainult ravimitööstuse finantsjuhid ja aktsionärid ei ole vastu sellistele eelnõudele nagu HB 1406 Põhja-Dakotas.
Kylie Hall, Põhja-Dakota osariigi ülikooli rahvatervise osakonna immuniseerimisuuringute ja -hariduse keskuse tegevjuht, oli samuti üks seaduseelnõu vastastest.
Hall on olnud väga kompromissitu oma toetuses COVID-i vaktsineerimiskampaaniale. 2021. aasta veebruaris ütles ta NBC uudistekanalile, et “Covid-19 vastu vaktsineerimine on ainus väljapääs sellest pandeemiast.”
Hall julgustas põhjadakotalasi vaktsiinide vastuvõtmisega kiirustama, selle asemel, et varuda kannatust ja oodata, kuni nad saavad oma tervisevajadustele kõige paremini vastava vaktsiini.
“Parim Covidi vaktsiin, mida saada, on esimene, mis on teile kättesaadav ja seda seetõttu, et see hoiab ära Covidi ja raske haiguse nüüd,” ütles Hall. “Inimesed ei tohiks oodata, kuni nende eelistatud toode turule tuleb.”
Hall töötas kaks aastat selle nimel, et võimalikult paljud põhjadakotalased võtaksid Covidi vaktsiine, olenemata vanusest, haigusloost või loomulikust immuunsusest. Selle aja jooksul nautis ravimitööstus aga rahasadu ning seda ilma igasuguse juriidilise vastutuseta.
Hall ütles Põhja-Dakota seadusandjale, et ta on seaduseelnõu HB 1406 vastu “rangete protsesside tõttu vaktsiinide väljatöötamisel ja ohutuse jälgimisel ning uskumatult kõrgete standardite tõttu, millele vaktsiinid peavad vastama.” Halli sõnul muudavad need tegurid eelnõu “tarbetuks”.
Paraku on Halli narratiiv nii ebaloogiline kui ka vale. Esiteks, kui kasumlikud vaktsiinid on nii ohutud, nagu Hall lubab, siis ei peaks ettevõtted justnimelt muretsema kõrvaltoimetega seotud kohtunõuete pärast.
Teiseks ei eeldatatud ravimitööstuse mRNA toodetelt mingisugust “uskumatult kõrgetele standarditele vastamist”.
Kinnisideeline vaktsiinide väljatöötamise initsiatiiv “Operatsioon Ülehelikiirus” (ingl Operation Warp Speed) muutis meie COVID-i vastu vaktsineerimise püüdlused tulusaks sõjaliseks operatsiooniks. Ka kaitseministeerium aitas omalt poolt tehnoloogiat arendada, tooteid valmistada, doose jaotada ja süstida. Samal ajal rahastasid maksumaksjad programmi ja föderaalvalitsuse miljardidollarilisi propagandapüüdlusi.
Nagu Philip Altman kirjutab, läks see sõjaline operatsioon mööda traditsioonilistest regulatiivsetest kaitsemeetmetest:
“COVID-19 vaktsiinide väljatöötamise paanikas jäeti teatud kriitilised uurimis- ja arendusprotseduurid välja, mindi neist mööda, piirati või ei tehtud neid loogilises järjestuses või vastavalt labori- või tootmisstandarditele.”
Kui traditsiooniline vaktsiinide väljatöötamine ja heakskiitmine võtab aega umbes 10 aastat, siis COVID-i tooted tulid “Operatsioon Ülehelikiirus” raames turule vähem kui ühe aastaga.
Lisaks ei ole vaktsiinid toiminud nii, nagu lubatud, ja võimalikud tervisekahjustused võivad olla tõsised.
Näiteks teame nüüd, et vaktsiinid ei hoia ära nakatumist, ei takista edasikandumist ega surma, mida kõike valitsusametnikud oma propagandakampaaniate erinevates punktides propageerisid. Samal ajal läbivad vaktsiinid vere-aju barjääri, nende lipiidide nanoosakesed (LNP) sisenevad maksarakkudesse ja muunduvad DNA-ks ning nende sünteetiline mRNA võib kehas püsida kaks kuud, mida kõike ametnikud eitasid.
Pärast kolme aastat COVID-i poliitika osas Ameerika avalikkuse eksitamist töötavad programmi hääletorud nagu Hall jätkuvalt selle nimel, et õõnestada kodanike õigust võtta vajadusel vastutusele ettevõtteid, mis kujutavad endast Ühendriikide kõige võimsamaid ärihuvisid.
Võimalus taastada põhiseaduse seitsmes parandusettepanek
Nagu ma oma eelmises artiklis selgitasin, on USA põhiseaduse seitsmenda parandusettepanekuga tagatud õigus kohtumenetlusele loodud selleks, et kaitsta tavakodanikke kaubanduslike jõudude eest, mis muidu korrumpeeriksid kohtusüsteemi endi kasuks.
Alates Sir William Blackstone’ ist kuni iseseisvusdeklaratsioonini ja sealt edasi kuni föderalismivastaste brošüüride jagajateni mõistis angloameerika õigustraditsioon alati kohtusüsteemi keskset rolli õigluse ja vastutuse kehtestamisel.
Sajandeid hiljem oleme pöördunud tagasi süsteemi juurde, mis jätab kodanikud ärihuvide nimel ilma nende õigusest kohtumenetlusele.
See kahetsusväärne areng on langenud kokku kaadrite sujuva vahetumisega ravimitööstuse ja USA valitsuse tipptasandite vahel.
Alex Azar, president Trumpi tervishoiu- ja sotsiaalteenuste minister, kes tagas COVID-i vaktsiinitootjatele immuunsuse juriidilise vastutuse eest, oli ise varem ravimitöösturi Eli Lilly USA osakonna president.
Samal ajal astus Scott Gottlieb tagasi president Trumpi Toidu ja ravimiameti (FDA – Food and Drug Administration) voliniku kohalt, et liituda ravimihiiu Pfizer juhatusega. Seal teeb ta edaspidi koostööd ravimitööstusega, et tsenseerida selle kriitikuid ja propageerida sulgemisi.
Veel üks ilmekas näide süsteemi korrumpeeritusest on Valge Maja nõunik Steve Richetti, kes on New York Timesi andmetel üks president Bideni “lojaalsemaid nõunikke” ning kes töötas kakskümmend aastat suurte ravimitootjate Novartise, Eli Lilly ja Pfizeri lobistina.
2018. aastal leidis Kaiser Health News, et “ligi 340 endist kongressi töötajat töötab tänaseks farmaatsiaettevõtetes või nende lobifirmades.”
Nüüd on osariikidel aga avanenud võimalus taastada Ühendriikide põhiseaduse seitsmenda parandusettepaneku aluseks olevad põhimõtted. See on initsiatiiv, millel on potentsiaali taastada olukord, kus riigi mõjukaimad ettevõtted ei ole privilegeeritud omandama kasumeid väljaspool juriidilise vastutuse kohustust ning mis suudab sedasi heastada ebaõigluse, mis on tulenenud Ühendriikide õigussüsteemi moondumisest korporatsioonide kasumite garanteerimise instrumendiks.
Aita Makroskoobil edasi ilmuda
Hea külastaja… Tänan Sind, et oled meie lugejaks! Kuna Makroskoobi tegevuse jätkamine nõuab palju tööd ning väljaminekuid, sõltub portaali edasi püsimine oma lugejate toetusest, ilma milleta pole paraku ka Makroskoopi.
Kui soovid, et Makroskoop avaldaks ka edaspidi kaalukaid uudiseid, läbinägelikke analüüse ja mõtlemapanevaid arutelusid, siis saad sellele kaasa aidata, tehes pangas püsikande (või erakorralise suurema toetuse) portaali kontole:
ANNETUSE SAAJA: OÜ Nanoskoop
KONTO NUMBER: EE687700771007683571
SELGITUS: Makroskoobi annetus
Kuigi Makroskoobi lugejate majanduslikud võimalused on erinevad, on iga annetus portaali edasikestmise jaoks erakordselt oluline ning suure tänuga vastu võetud.
Aitäh!