Enneaegsed imikud jäävad suurema tõenäosusega ellu, kui nad sünnivad kõrgetasemelistes vastsündinute intensiivraviosakondades (NICU) kui haiglates, kus selliseid asutusi pole, ja see kasu on tunduv alt suurem kui varem teatatud.
Tõenäosus, et ülim alt enneaegne laps jääb ellu, kui ta sünnib kõrgtehnoloogilises ja suure mahuga haiglaüksuses, oli juba teada, kuid praegune, seni suurim uuring, näitas tugevamat mõju. Pediaatrilised teadlased, kes analüüsisid rohkem kui 1.3 miljonit enneaegset sünnitust 10 aasta jooksul avastasid, et ellujäämishüvitised ei kehti mitte ainult väga enneaegsete, vaid ka mõõduk alt enneaegsete vastsündinute puhul.
Uurimisrühm viis Pennsylvanias, Californias ja Missouris läbi tagasiulatuva uuringu kõigi haiglas sünnitatud imikute kohta, kelle rasedusaeg oli 23–37 nädalat – kokku üle 1 328 000 sünnituse. Uuring keskendus enneaegsetele sünnitustele kõrgetasemelistes NICU-des, võrreldes enneaegsete sünnitustega kõigis teistes haiglates.
"Varasemad uuringud 1990. aastate algusest näitasid, et kõrgetasemelistes NICU-des sünnitatud enneaegsete imikute elulemus 30–50 protsenti võrreldes mujal sünnitatud enneaegsete imikute seas," ütles uuringu juht Scott A. Lorch, M.D. Philadelphia lastehaigla neonatoloog. "Kuid meie uuringus leiti isegi 300-protsendiline paranemine, kui meie uuringukava kontrollis haigemate patsientide mõju, kes tavaliselt toimetavad kõrgetasemelistes NICU-des." Tüsistuste esinemissagedus oli mõlemat tüüpi haiglates sarnane.
Retrospektiivne uuring, mis ilmus veebis 9. juulil ajakirjas Pediatrics, analüüsis kõigi Pennsylvanias ja Californias aastatel 1995–2005 toimunud sündide andmeid ning kõiki sünniperioode 1995–2003 Missouris. Lorch lisas, et tulemused erinesid osariikide lõikes veidi, peegeldades tõenäoliselt osariigi tasandi erinevusi tervishoiupoliitikas, näiteks seda, kas osariigi valitsus määras haiglad piirkondliku perinataalse süsteemi raames või mitte.
Enneaegsed lapsed on need, kes on sündinud enne 37. rasedusnädalat (täisaeg on 40 nädalat). Selles uuringus määratlesid teadlased väga enneaegseid imikuid enne 32. nädalat sündinud ja mõõduk alt enneaegseid imikuid 32. ja 37. nädala vahel. Nad määratlesid kõrgetasemelise NICU kui III taseme asutust, mis sünnitas igal aastal vähem alt 50 väga madala sünnikaaluga imikut. "Leidsime kõrgetasemelistes NICU-des ellujäämise eeliseid nii äärmiselt enneaegsetele kui ka mõõduk alt enneaegsetele imikutele, " ütles Lorch."See viitab sellele, et sünnitushaigla valik võib mõjutada kõigi enneaegsete imikute tulemusi."
Erinev alt paljudest varasematest sünnitulemuste analüüsidest, ütles Lorch, hõlmas käesolev uuring rohkem kui ühte riigisüsteemi. Ta lisas, et riigi kolme piirkonna osariikide haiglaandmete kasutamine viitab sellele, et tulemused võivad olla kogu Ameerika Ühendriikides üldistatavamad kui piiratud uuringute puhul.
Samas, järeldas Lorch: "See uuring ei tähenda, et iga haigla peaks püüdlema kõrgtehnoloogilise NICU ehitamise poole – USA-s ei sünni igas sünnitushaiglas piisav alt enneaegselt sündinud lapsi, et neil oleks kõrge haiglaravi. tasemel, suure mahuga NICU. Selle asemel võivad tulemused aidata tervishoiupoliitika kujundajatel korraldada piirkondlikke ja osariiklikke hooldussüsteeme, et pakkuda tõhusam alt enneaegsetele imikutele geograafilises piirkonnas parimat hooldust."
Selle uuringu rahalise toetuse andis USA osa Tervishoiuuuringute ja Kvaliteedi Agentuur.S. Tervise- ja inimteenuste osakond. Lorchi kaasautorid olid Michael Baiocchi, Ph.D. ja Dylan S. Small, Ph.D. Pennsylvania Ülikoolist ning Corinne E. Ahlberg, M.S. Philadelphia Lastehaiglast. Lisaks sellele, et Lorch töötab lastehaiglas neonatoloogina, on ta ka haigla tulemusuuringute keskuse töötaja ning Pennsylvania ülikooli Leonard Davise terviseökonoomika instituudi vanemteadur.