Räägi inimestega
Uue kooliaasta alguses natukene pabistamine on täiesti tavaline ja normaalne tunne. Ärevust võivad tunda nii koolilapsed, õpetajad kui ka teised tööinimesed, kes pärast puhkust taas tööle lähevad. See tuleb sellest, et organism valmistab end ette uue elurütmi ja võimalike uute väljakutsetega kohanemiseks. Mõne inimese jaoks võib muretsemine aga üpris häirivaks muutuda — siis on kasulik sellest teistega rääkida. Kui oma muremõtteid teistega arutada, võib avastada, et need osutuvad hoopis vähem olulisteks ja häirivateks.
Kujuta ette positiivseid lahendusi
Tihti on nii, et meie mõttes võivad asjad hoopis hirmsamad ja suuremad mõõtmed võtta kui tegelikus olukorras üldse võimalik on. Meie kujutlusvõime on väga võimas ja leidlik, seda paraku ka hirmude ja pabistamise puhul. Seega on kasulik ette kujutada positiivset, mõelda selle peale, kuidas olukorrad soodalt lahenevad ja püüda oma mõte kõrvale juhtida siis, kui ta halvemaid variante looma hakkab.
Küsi küsimusi
Uue kooliaasta alguses võib olla aset leidnud mitmesuguseid muutusi, uued klassikaaslased, õpetajad, klassiruumid, tunniplaan ja õppeained. Tasub endale aega anda ning mõne nädala või kuu jooksul end kurssi viia, kuidas miski täpsemalt toimuma hakkab. Kõige parem viis teada saamiseks on küsida — ei maksa häbeneda kui kõike kohe ei tea ja aru ei saa — kellelegi ei istutata teadmisi automaatselt pähe, need tuleb kuskilt omandada.
Suveni on veel palju aega — ära lase elul igavaks muutuda
Päris paljude eestimaalaste ja nii ka noorte inimeste jaoks tähistab sügis pimeda, tüütu ja kurnava perioodi algust — järgmise suveni on lõputult palju aega. Koolis on küll kindlasti vähemalt mõni õppeaine, õpetaja või sõbrad, mis päeva päikseliseks teevad, kuid siiski võib rutiini-tunne kergesti tekkida. Koolirutiin võib tõepoolest mõjuda nii, et tundub, nagu ühtki valgusekiirt lähiajal oodata ei oleks. Seetõttu tuleb tõsiselt mõelda selle üle, kuidas rutiini lõhkuda ja igasse päeva, nädalasse ja kuusse midagi toredat lisaks plaanida.