TROELS USSING JA NIELS-PETER GRANZOW BUSCH
7. OKTOOBER 2022
Somme’i jõest põhjas Thiepvali kõrgendikul laulis surm. Tema hääl kurdistas ka Saksa sõduri Karl Gorzeli kõrvad. Mürsud lendasid ulgudes läbi õhu ja lõhkesid maapinnal nii tugeva jõuga, et kogu ümbuskond vappus. Plahvatused paiskasid taevasse pinnasesambaid, mis langesid Karli ja tema sõjakaaslaste peale, täites nende suud-silmad mullaga.
Brittide suurtükid vaikisid alles nelja tunni pärast.
Kui 21aastane Gorzel kuulmise tagasi sai, kostsid ta kõrvusse nutt ja oiged. Tema ümber lebasid kohutavate vigastustega kaasmaalased, mõnel koguni jäsemed küljest rebitud. Veri immitses songermaasse, mis kõigest kahe tunni eest oli olnud Saksa eesliini küllaltki korralik kaevikusüsteem.
„Milline kohutav vaatepilt! Ühestki kaevikust pole midagi järel! Nägemisulatuses paistavad üksnes mürsulehtrid,“ meenutas Karl Gorzel hiljem lahinguväljal nähtut.
Tal polnud aga kuigi kaua aega ümbruskonda vaadelda.
„Tulistamine muutus taas ägedamaks. See pani pea valutama ja huuled kõrbema. Meie saatus on jumala kätes,“ kirjutas Gorzel õudustest, mida ta 1916. aastal Somme’i lahingus läbi elas.