Jeesuse Kristuse õige Kirik on taastatud ja on praegu maa peal. Viimse Aja Pühade Jeesuse Kristuse Kirikut on alati juhtinud elavad prohvetid ja apostlid, kes saavad pidevat juhatust taevast.
See jumalik muster toimis ka muistsetel aegadel. Me loeme Piiblist: „Tõesti, Issand Jumal ei tee midagi, ilmutamata oma nõu oma sulaseile prohveteile” (Am 3:7).
Meie ajal on Jumal taas kõnelenud prohvet Joseph Smithi kaudu. Prohvet Josephi kaudu ilmutas Ta Jeesuse Kristuse evangeeliumi selle täiuses. Ta taastas oma püha preesterluse koos võtmete, kõigi õiguste, kogu väe ja funktsioonidega, mis pühal preesterlusel on.
Meie päevil on elavad prohvetid ja apostlid volitatud Jumal Isa ja Issanda Jeesuse Kristuse juhatusel kõnelema, õpetama ja juhtima. Päästja ütles prohvetile: „Mida mina, Issand, olen rääkinud, seda ma olen rääkinud, ja ma ei otsi õigustusi; ja ehkki taevad ja maa kaovad, ei kao minu sõna, vaid kõik läheb täide, olgu minu enda hääle või minu teenijate häälega, see on sama” (ÕL 1:38).
Kaks korda aastas üldkonverentsil õnnistatakse meid võimalusega kuulda meile antud Issanda sõna Tema teenijatelt. See on hindamatu õnnistus. Kuid selle võimaluse väärtus sõltub sellest, kas me võtame need sõnad vastu sama Vaimu kaudu, millega Tema teenijad need on andnud (vt ÕL 50:19–22). Me peame saama juhatust taevast just nagu nemadki. Ja see nõuab meilt samasugust vaimset jõupingutust.
Aastate eest palus üks Kaheteistkümne Kvoorumi liige mul lugeda konverentsikõnet, mida ta üldkonverentsiks kirjutas. Olin kvoorumi noorim liige. Mul oli au, et tema oli veendunud, et mina võiksin aidata tal leida sõnu, mida Issand soovib, et ta kõneleks. Ta ütles naeratades: „Oh, see on selle kõne 22. mustand.”
Mulle meenus armastava ja lahke president Harold B. Lee (1899–1973) nõuanne, mida ta oli mulle varem öelnud tugeva tunderõhuga: „Hal, kui sa soovid saada ilmutust, siis tee ära ettevalmistustöö.”
Ma lugesin, mõtisklesin ja palvetasin selle 22. mustandi üle. Ma uurisin Püha Vaimu mõjul, kuidas vaid suutsin. Selleks ajaks, kui see kvoorumiliige oma kõne esitas, oli mul ettevalmistus tehtud. Ma ei ole kindel, et minust oli abi, kuid tean, et seda kõnet kuulates muutus miski minus. Minuni jõudsid palju sügavamad sõnumid, kui ma olin lugenud või kui tema kõneles. Sõnadel oli suurem tähendus kui siis, kui neid mustandist lugesin. Ja sõnum tundus olevat mõeldud mulle, kohandatud minu vajadustele.
Jumala teenijad paastuvad ja palvetavad, et saada sõnumeid, mis Temal on nende kaudu anda inimestele, kes vajavad ilmutust ja inspiratsiooni. Mida mina sellest ja paljudest sellesarnastest kogemustest õppisin on see, et elavate prohvetite ja apostlite kuulamisest kasu saamiseks peame me ise maksma ilmutuse saamise hinna.
Issand armastab igat inimest, kes Tema sõnumit kuulda võib, ja Ta teab meie kõigi olukorda ning tunneb meie südant. Ta teab, milline noomitus, milline julgustus ja milline evangeeliumi tõde aitab igal inimesel paremini valida teed igavese elu poole.
Meie, kes me kuulame ja vaatame üldkonverentsi sõnumeid, võime mõnikord hiljem mõtiskleda: „Mis mulle kõige enam meelde jäi?” Issand soovib, et selleks vastuseks oleks meie kõigi jaoks see: „Ma ei unusta kunagi seda hetke, kui tundsin Vaimu häält oma meeles ja südames ütlemas, mida võin teha, et olla meelepärane oma Taevasele Isale ja Päästjale.”
Me võime saada isiklikku ilmutust, kui kuuleme prohveteid ja apostleid ning kui me usus tegutseme, et ilmutust saada, just nagu president Lee ütles, et me seda saada võime. Ma tean, et see on tõsi oma kogemuse ja Vaimu tunnistuse kaudu.