Tänases postituses õpite rohkem tundma meie festivaliala kujundajat Brita Tõnissoni. Brita on agar ja põnev noor, kes teeb tööd, istub koolipingis ning tegeleb vabatahtliku tööga.
Parema kujutluspildi loomiseks räägi meile, kes sa oled, kust tuled, kuhu lähed?
Mina olen Brita, 18. aastane Pärnu Ühisgümnaasiumi abiturient. Tulen tegelikult väga pisikesest ja armsast külast Kergust, kuhu salasoov tulevikus naasta on. Vahepeal jõuan arvatavasti end pealinna harima minna ja kuhu veel… Eks seda näitab tulevik.. 😉
Nagu Instagrami postituses mainisime, reisid sa päris palju. Tol korral sõidsid sa Portugali. Kuidas on see sul õnnestunud?
Ma tegin parima gümnaasiumi valiku. PÜG prantsuse keele õpetaja Liis Raal-Virks viib meie koolis läbi rahvusvahelisi projekte ning tänu temale on mul olnud võimalus osaleda kolmes projektis (Sloveenias, Prantsusmaal ja Portugalis). Lisaks käisin kord ka Seiklejate Vennaskonnaga Türgis. 🙂
Sattusid eelmisel suvel isegi ühe projektiga teisele poole maakera Ameerikasse. Mis projekt see oli ja kas sa võtaksid sellest uuesti osa?
Ameerikasse viib noori Baltic-American Freedom Foundation (BAFF). Leidsin selle programmi reklaami facebookist ning teadsin kohe, et pean proovima. Kirjutasin inglise keeles viis esseed, sain kutse intervjuule ning osutusingi valituks! Balti riikidest sai sinna ainult 30 noort. Loomulikult tahaksin ma sellest uuesti osa võtta, aga kahjuks on programm ainult 11. klassi õpilastele. Nüüd on teiste võimalus. 🙂
Mis sulle seal kõige rohkem silma jäi ja millele mõeldes sul naeratus suule tuleb? Sellele on keeruline vastata. Kuu ajaga nägi tohutult palju! Naeratus tuleb suule, kui mõtlen teiste noorte peale, kes projektis osalesid. Armsaks said ka õppejõud, New York, Washington ning ettevõtlus.
Kas nii palju eemal olles ja ringi reisides koduigatsus ka tekib? Mis sulle Pärnus kõige rohkem meeldib?
Eks ikka väike igatsus tekib. Pärnu on võrreldes Istanbuli või New Yorgiga armas ja hubane nagu minu kodukülagi. Mulle meeldib Pärnu loodus ja siinsed inimesed. Eelkõige Jaansoni rada, kus on tore koeraga jalutada või sörkimas käia.
Tegeled aktiivselt ka noorsootööga, oled Raba5 töötaja. Mis sa seal täpsemalt teed, mida see keskus endast üldse ette kujutab?
Just nii. Alustasin seal tööd mõned kuud tagasi ja juba on kõik nii koduseks saanud. Raba 5 on noortekeskus. Meil on vägev siserulapark, kus saab rula, tõukeratta ja bmx’iga sõitmas käia. Sõidan ise ka vahel rulaga, aga seda tavaliselt siis, kui teised noored on juba kodudes. 😀 Minu kohustus on hoida keskus puhas ja korras ning suhelda noortega. Teen ka kindlaks, et keegi salaja tagant uksest sisse ei hiiliks.
Aga nüüd liigume festivali juurde… Kuidas sa meeskonda sattusid ning miks just festivaliala kujundamine?
Ühel õhtul kirjutas mulle Karoliine, et äkki tahaksin ka toreda meeskonnaga liituda. Võtsin ühe päeva mõtlemiseks ja nagu näha, siis ei suutnud ma vastu panna. Kujundaja oli just puudu ning olen sellest alati unistanud.
Kindlasti on sul juba mõningaid ideid, milline Pärnu Rannapark 27. juulil välja näeb. Kas saad salalaekast meile midagi avaldada?
Võin öelda, et ala tuleb mõnusalt hubane ja muinasjutuline, aga selleks, et seda tervikult näha peab ise kohale tulema! 😉
Mida sa naudingufestivalilt kõige rohkem ootad?
Mina loodan ja usun, et meid külastavad armsad ja siirad inimesed, kes tulevad ja avaldavad arvamust ning aitavad meil areneda. Meie festival on erakordne meie meeskonna poolest. Enne ei ole selline noorte kamp koos töötanud. Lisaks muidugi keskkonnasõbralikkus, hea toit ja muusika. Tõelised naudingud!
Intervjueeris Laura Kiviselg.