Halva hingeõhu koostises on leitud suur kogus lenduvaid väävliühendeid, mis tekivad suus olevate bakterite ja toidujäänuste toimel. Halvast hingeõhust vabanemiseks tuleb lenduvate väävliühendite kogust vähendada, mitte peita seda piparmündimaitse taha.
Kui suus elavatel bakteritel puudub juurdepääs hapnikule (alkoholipõhiste suuvedelike, teatud depressioonirohtude või vererõhku alandavate retseptiravimite tarvitamise korral), eritavad nad haisvaid väävliühendeid. Ka küüslaugu ja sibula söömine paneb hingeõhu haisema, kuna nad sisaldavad samu väävliühendeid.
Mida rohkem suhkrut ja muud magusat süüa, seda enam bakterid suus paljunevad ning seda halvemaks hingeõhk muutub. Kõige hullemad hingeõhu rikkujad on mesi ja pruun suhkur, rafineeritud suhkur küpsistes, jäätises ja kommides, siirup ning limonaadid.
Isegi kõige suurema puhtusearmastaja suus on kuni 70 liiki mikroobe. Neist kõige agressiivsemad on streptococcus mutans ning laktobatsillid, kes elutsevad ainult hammaste pealispinnal ning kinnituvad sinna kleepjat ainet eritades.
Tervete hammaste ja igemetega inimestel tekib lehk tavaliselt keele tagaosas, muutudes tugevamaks rääkimise ajal. Hambaarst saab seda ala sondeerida tavalise plastspaatli (lusika) abil, millele jääv lõhn annab üsna täpse ettekujutuse keelel olevast lõhnast. Kuigi põhjus pole veel päris täpselt teada, võib sel juhul vältida halva hingeõhu teket hammaste ja keele harjamisega ning hambaniidiga puhastades. Hambaarstid soovitavad keelt spetsiaalse keelekaabitsaga põhjalikult harjata vähemalt kord päevas.
Mõnel inimesel võib suulehka seostada igemehaigustega, eriti kui hais tekib intensiivsemalt igemete harjamisel. Kuigi igemehaiguste vastu saab hambaarst võidelda mitmeti, tuleb suurem osa tööst siiski ise ära teha, sest eelkõige sõltub igemehaiguste taandumine heast suuhügieenist. Siin pole tähtis mitte ainult nähtavate hambapindade, vaid ka hambavahede põhjalik puhastamine, kindlasti tuleks kasutada hambaniiti.
Lohakalt puhastatud hammastele jääv katt muutub ajapikku hambakiviks. Hambakivi igeme all ongi parodontiit ehk hamba kinnituskudede põletik. Kui roisubaktereid toitev hambakivi järjest sügavamale igemesse tungib, saadab tema hävitusööd igemepõletik.
Kõige sagedamini määrab hambaarst halva hingeõhu „raviks“ paarinädalase kloorheksidiini loputuskuuri. Kui patsiendi suutervisega on kõik korras ja loputuskuur tulemusi ei anna, saadetakse ta gastroenteroloogi juurde konsultatsioonile ning edasistele uuringutele.
Inimesel, kel valutab tihti kurk, kes on sagedasti nohus, palavikus ja kurgumandlipõletikus, on tõenäoliselt haisuallikaks mandlid. Kroonilise mandlipõletiku korral kogunevad mandlite sees olevatesse käikudesse mädakorgid. Ka mädaneva hamba põhjustatud põsekoopapõletik on erakordselt paha lõhnaga. Mõlema haiguse ravi on küllaltki pikaajaline.
Kui hambaarst tunnistab suu terveks, võib ta patsiendi suunata halva hingeõhu põhjust selgitama perearsti või muu arsti juurde, sest häda taga võivad olla hingamisteede haigused, krooniline bronhiit, diabeet või koguni maksa- või neeruhaigused.
Kuidas vältida halba hingeõhku?