Kaarma valla haridusteemade arutelu on tekitanud palju küsimusi, millele õigeid vastuseid leida on vist võimatu. Või ei ole? Nagu ütles kord üks vallajuht, otsustavad kooli saatuse lõpuks ikkagi lapsed – kui lapsi ei ole, pole vaja ka kohta, kus neid õpetada.
Ometi on hädas ennekõike maapõhikoolid. Ikka võetakse aasta korraga ja öeldakse, et vaatame veel. Käib selline piltlikult öeldes koera saba jupikaupa lõikumine, mis lõppkokkuvõttes päädib ju ikka sabata (koolita) jäämisega.
Kas poleks tõesti õigem mõelda veidi laiemalt? Kolida näiteks algkoolid, sellised neljaklassilised, maalasteaedadega kokku (nagu on Pihtlas). Sealt edasi on lapsed juba rohkem “kaelakandmiseas” ning pikemad bussisõidud ei muserda neid nii väga.
Nagu tänaseski lehes kirjas, ehk pidanuks meie koolid juba aastaid tagasi mõtlema sellele “erilisele”, sellele “oma Nokiale”, mis oleks pannud lapsevanemaid valima lapsele kodukooli linna suure kombinaatkooli asemel. Aga võib-olla on iva sees ka erakooli ideel? Kuigi jah, see nõuaks juba maksujõulist “publikut”.