Ei ole vaja minna kaugele oma kodust, et kogeda uusi nauditavaid elamusi talviselt karges päevas.
Asudes hommikul kodulävelt teele, on terve Eestimaa käeulatuses, ühe üürikese talvepäeva sisse jääb palju lõõgastavat, põnevat ja huvitavat.
Miks mitte alustada oma ringreisi Eestis mõnel mõnusal matkarajal mütates? Sumbata läbi rajale kogunenud hangede, imetleda lumerüüs soid ja rabasid, raputada üksikutelt mändidelt lund enda ja kaaslastele krae vahele.
Väike rännak rabarajal viib soojärvekese kaldale, kus ehedat ja kordumatut järvelaulu kuuleb. Juba kaugelt on tunda, kuidas võimsad vuhinad läbi looduse kajavad. Mida lähemale, seda tugevamaks helid muutuvad. Kuni viimaks järvekaldal või jääl seistes tunneb jalgealust võdisemas ja värisemas, kui järjekordne mühisev hoog möödub. Päikese kiiskamine järvejäält võimendab veelgi ebamaist olustikku, kordumatut ja omapärast.
Kui läheduses mõni juga või kosk leidub, siis muinasjutulised jäälossid neil on hea jätk talvehommiku sisustamiseks. Kõikjalt rippuvad purikad, kummalised jäätunud kujundid, tuule käes klirisevad oksad on otsekui hinge minev talvemeloodia.
Lõunatamiseks sobib mõni hubane teele jääv külakõrts, mis muust maailmast eemal, suisa pärapõrgus asub. Sellises saab soojendada oma külmunud konte suure kamina ees, kus leek rõõmsalt puuhalgudel lippab. Kõhutäiteks praad ning kõrvale kuum kakao, mis sisemuse mõnusalt soojaks teeb.
Päikeseloojang rabaveerel või mere kaldal on imeline. Kuldkollane valgusvoog läheb lühikese ajaga üle punaseks, päikeseketas vajub silmapiiri taha, misjärel kiiresti hämardub ning viimsed päikesekiiredki pilvedelt hajuvad. Hakkab pimenema, loodus läheb üle öisele rütmile, metsad ärkavad, taevasse tõusevad kuusirp ja siravad tuhanded tähed.
Õhtu eel süüta tuli mõnel lõkkeplatsil ning prae lihatükike või vorstirõngas kergeks õhtusöögiks. Kuum tee või hõõgvein termosest ning grillvorstikesed tulelt muudavad meeleolu unistavaks, seda süvendab veelgi lumistel puudel mänglevad varjud ja kõikehõlmav vaikus metsa all.
Jalutades läbi öise metsa, ainsaks valgusallikaks tõrvikud või küünlad, ümbritseb kõndijaid salapära. Sumbates metsa all lumes, turnides puutüvedel ning kõikudes kraavipervedel on kogu tähelepanu pööratud teerajale. Ja kui siis kõlab krõpsatus või muu heli, tardub loodus hetkeks. Ons tegu loomaga või külma käes praksuva puuga - jääbki teadmata. Kuid kujutlusvõime loob iga põõsa alla mõne kuju, mis lähemale astudes aga heinatuustiks või hoopiski kännujurakaks osutub.
Kui soov pikemalt talveelamusi koguda, siis ööbimiseks kõlbavad metsaonnid ja matkamajakesed kõikjal Eestis. Mõnus on sooja ruumi astuda, lumised üleriided nagisse heita ning hubasesse küünlavalgusesse istuda. Kui samas veel ka kuum saun ja jahutav jääauk olemas, siis on kindlustatud magus ja rahulik uni pikaks talveööks.
Kes aga tagasi koju suundub, siis teekond läbi öise Eestimaa on otsekui reis muinasjutumaailma. Piltpostkaardilikud loodusvaated, kuuvalguses kümblevad põlluviilud, sünkjas pimedus metsatukkades mööduvad pilgu eest. Aeg ajalt vilksavad üksikud taluhooned ja valgustäpikesed akendes, tähelepanelikult silmitsedes võib kauguses ka toiduotsinguil metsloomi silmata.
Viimaks turvaliste koduseinte ja soojade linade vahele pugedes saabub magus uni ruttu, unes aga korduvad päevased elamused veel palju kordi.