1. Oma partneris näha parimat sõpra, kellega tahad jagada nii värsket klatši kui ka naljakaid tähelepanekuid, on psühhoterapeutide Charles ja Elizabeth Schmitz sõnul esmatähtis. Charles kinnitab: „Omavahelised naljad, millest ainult teie aru saate, on osa tugevast omavahelisest sidemest. Seepärast on oluline jagada naljakaid hetki oma päevast, isegi kui need tunduvad väikesed ja tühised.“
2. Üllataval kombel ei pea kõike täpselt võrdselt kahe vahel ära jagama, et olla suurepärane paar, ütleb suhteekspert ja raamatu „The Problem with Women… Is Men“ autor Charles J. Orlando. „Skoori pidamine tekitab inimestes negatiivseid tundeid.“ Jah, mõlemad osapooled peavad kodus oma osa täitma, aga see ei tähenda, et on oluline järge pidada, mitu mähet keegi on vahetanud või mitu panni pesnud. „Kui mõlemad saavad olla ausad selle asemel, et üksteise peale pahandada, sest keegi unustas eelneval õhtul prügi välja viia, viib see tugevama suhteni.“
3. Ilmselgelt pole suured saladused pikaajalises suhtes okei, aga hoides enda teada väikseid asju – nagu see, et võtad tantsutunde, valmistudes sugulase pulmadeks, või kogud puhkuseideid – võib suhe muutuda palju tugevamaks, ütleb raamatu „Marriage, for Equals“ autor Shauna Springer. „Liigne teadmine on romantika vaenlane, seega keskendumine iseenda arendamisse on väga oluline.“
4. Terved paarid teavad, kuidas üksteise kannatust proovile panna, ja võime natukene näägelda on üldiselt parem, kui kõige enda sees hoidmine. Lisaks on tugevamad need paarid, kes kogevad aastate jooksul ka natuke konflikte, selmet alguses neid üldse pole ja siis viie aasta pärast antakse täie rauaga. Oluline on mitte vimma ja pahameelt hoida, ütleb suhteekspert ja raamatu „Don’t Bet on the Prince“ autor Gilda Carle. „Viha on täiesti tervislik emotsioon. On normaalne pahaseks saada, peaasi et mõlemad teavad, kuidas andeks anda ja kiirelt edasi liikuda.“
5. Pulmavanneteski on kirjas, et abielu pole jalutuskäik pargis. Pulmapäeva järgsetel aastatel raskete asjade koos üleelamine on tugev märk sellest, et te saate kõigega hakkama. 2011. aastal tehtud uuringu kohaselt peavad kauem vastu need paarid, kelle meelest abielu püsib kõigest hoolimata, võrreldes paaridega, kes ei usu täielikult põhimõtet „abielus, kuni surm meid lahutab“. Loomulikult tuleb ette keerulisi aegu, kuid väga tähtis on teadmine, et mõlemad osapooled annavad endast kõik ja on 110 protsenti pühendunud.
6. „Uuringud näitavad, et paarid, kes teevad koos uusi või teistsuguseid asju, on õnnelikumad kui need paarid, kes on sattunud rutiini. Suhte alguses minnakse uutesse kohtadesse, mõlemad on natukene ebakindlad üksteiste tunnetes ja kõik see lisandub kergesse „ärevustundesse“ (nagu oleks liblikad kõhus),“ ütleb psühhiaater ja raamatu „Surviving Infidelity“ autor Scott Haltzmann. „Ajapikku inimesed harjuvad üksteisega ja muutuvad rahulolevaks.“ Ei pea küll tegema benji-hüppeid, aga suhte hoidmine elavana, kasvõi autos muusikale kaasa lauldes, võib aidata vältida ükskõikseks muutumist.