8
juuli
Ütleme nii, et ma olen kohutavalt laisk blogipidaja ja rutiin ilmselgelt ei ole minu jaoks kui vaadata kui sage postitaja ma olen.
Kui nüüd alustada, on kesksuvi käes. Eelmine kuu lõpetasin põhikooli ja päris hea eksamihinnetega. Nüüd on vaja veel mõned joonistused teha ja seejärel Ametisse paberid sisse viia. Thumbs up, et ma sisse saaksin!
Suvi on päris hästi olnud. Mõnusa seltskonnaga ning jaanid olid vahvad! Peaaegu kõigega sai rahule jääda ja silmaröööm oli ka saares. Seda rahvast nii palju olnud, nii et igavust pole pidanud tundma. Samas on mul nüüd 2 töökohta, saan nendega tegeleda ja kui hästi läheb, reisile ka ehk järgmine kuu minna. Unistused on suured.
Üritan nüüd rohkem pingutada. Kuna jutt on nii lühike, lisan ka mõned fotod
28
märts
Ma olen praegu kodus viirusega, mis on ikka ülim feil arvestades seda, et esmaspäeval algas kool. Loodetavasti saan homme ikka kooli. Pea lõhub jõhkralt, ja enesetunne on nii sitt, aga noo tere valuvaigistid. Ma igatsesin teid!
Eelmine nädal oli vaheaeg. Tegelikult oli see ülimalt seff. Mannu tuli Paula ja Liisiga saarde ja oma iga päev sai kinu tehtud alusatdes tontaga ja lõpetades kaptenis karaoket laulmas. HAhahaha, milline alandus. Ma ei tea kas see oli hea või halb et me ei saanud Paulaga oma Toxicut laulda, aga noo viiendal on ehk meil jälle vöimalus. Esimesel reedel käisime ka söbranne sünterit pidamas, sai ka väikest tantsu teha. Aga.. nooooo… kuigi ma ei saanud Austria reisile, oli mul ülimalt mahe vaheaeg. Laupäeval pidasime Andu sünnat, kahju et ma kauemaks jääda ei saanud. Ma tänan teid kullakesed! (Issand, saan ma ise ka aru, mida ma kirjutasin..)
Esmaspäeval on sünnipäev. Eks näeb mis saama hakkab. Tegelikult oli väike plaan neljapäev/reede midagi pidada, sest selleks ajaks nagu ma ütlesin tulevad Paula ja Mannu, Rolu ja Villu, Miku ka ehk. Teeks väikese seltsimeeste kokkutuleku.
Aga no jah, eks me näe mis saama hakkab. Plaane ei ole kunagi eriti mõttekas ette teha.
26
veebr
Sain siis endale tatoveeringu viimaks valmis. Suurimad tänud Rein, kullake!
Tegime mõned fotod veel seltsimeestega, saatsime ka Eva bussipeale. Kena.
8
veebr
Mul on täna tõeliselt perse kukkunud päev olnud, aga ma imestan, et ma niivõrd rahulik olen. Käisin Linnavalitsuses ja Postkontoris, ja kui hästi läheb, pöördub natukenegi midagi stabiilsuse poole ja ma saan ka oma USA paki kätte, eks ta nii lihtne olegi.
Eelmised kaks nädalat ma olin jalaga kodus. Eelmine reede käisin juba koolis ja õhtul sai veits jooke tehtud. Nüüd esmaspäeval samuti Viki, Lauri ja Hennyga. Kelgutama minna oli sellise ilma juures üldiselt enesetapp, kuigi ma pole seda mitu aastat teinud ja niivõrd palju paksemaid hilpe mul veel kapis leidub, aga sinna see jäi. Ega ma midagi erilist ei ole teinud, sama ja uuem rahvas käib ikka läbi nagu alati, suurem jama on see, kuidas ma kavatsen oma järeltööd ära teha. Homme on õnneks lühendatud tunnid ja reedel siis on sisekergejõustiku võistlused kus ma abiks ja kõike mahedamat veel olen.
Ja reedel lähme välja ja teeme midagi tsillaksi kindla peale Ma tahaks oma silmaröömu ka näha.
It gets better.
Kõrval
2
veebr
Sest sa oled mu BOOM BOOM PÄOW