1. märts 2013 kell 11:09
Päikeseplahvatused võivad olla väga erineva iseloomuga. Mõnega kaasnevad lihtsalt päikesetuuled, teistega väljub Päikesest materjal, mida nimetatakse krooni massi purskeks, ning mõned võivad olla keerulised liikumisstruktuurid, mis on seotud muutustega magnetvälja joontes, ulatudes Päikese atmosfääri, mida nimetatakse krooniks.
19. juulil 2012 toimus Päikesel plahvatus, mis kombineeris kõik need kolm. Keskmise võimsusega päikesetuul saatis välja valgust ja kiirgust, järgnes krooni massi purse, mis suundus otse Päikesest välja avakosmose poole ning siis näitas Päike vaatlejatele ühte oma imelistest magnetilistest demonstratsioonidest – fenomeni, mida tuntakse krooni vihmana.
Vaata NASA videot siit.
Järgmise päeva jooksul kuum plasma kroonis jahtus ja kondenseerus tugevatele magnetvälja jõujoontele. Magnetväljad ise on nähtamatud, kuid laetud plasma on sunnitud liikuma mööda neid jooni, mis säravad eredalt ekstreemses ultravioletses valguslaines, mis toob välja materjali temperatuuriga umbes 50 000 kelvinit. Plasma aitab teadlastel jälgida magnetvälja tantsu, langedes aeglaselt päikese pinnale tagasi.
Allikas: NASA
Toimetas Katrin Suik