Vana-Hiinat nimetatakse üheks maailma tsivilisatsiooni hälliks. Hiinal on maailmas kõige pikem pidev ajalugu, millel on üle 3500 aasta pikkune kirjalik ajalugu! Vana-Hiinale saab rakendada paljusid ülivõrdeid: seal on kõige kõrgemad mäed! Pikimad jõed! Suurim platoo! Pikim sein! Ja mõned maailma esimesi impeeriume. Selles õpetajate juhendis kasutatakse iidsete tsivilisatsioonide õpetamisel populaarset lühendit GRAPES ning keskendutakse Vana-Hiina geograafiale, religioonile, saavutustele, poliitikale, majandusele ja sotsiaalsele struktuurile.
Selle tunniplaani tegevuste abil demonstreerivad õpilased, mida nad on õppinud Vana-Hiina kohta. Nad õpivad tundma Vana-Hiina keskkonda, ressursse, tehnoloogiaid, religiooni ja kultuuri ning suudavad näidata oma teadmisi kirjalikult ja illustratsioonidena.
China is a large country located in eastern Asia and it is home to the world's oldest continuous civilization. China is divided into two main regions: Outer China to the west and Inner China to the east. Outer China contains the Himalayan Mountain Range to the south and east, which has the highest mountain in the world, Mount Everest. North of the Himalayas is the Tibetan Plateau which is the largest plateau in the world and nicknamed the "roof of the world". It is extremely cold and snowy. To the north and east of the Tibetan plateau are the Northwestern deserts: the Taklimakan Desert, the Turfan Depression, and the Gobi Desert which have extreme temperatures of heat and cold as well as sandstorms. The Northeastern Plain lies to the east of the Gobi Desert and is very cold and dry land of low hills, plains and prairie grass. Because Outer China contained harsh environments of extreme cold and heat along with the impassable Himalayas, most of Ancient China's earliest peoples were located in Inner China around the two main rivers: Huang He (Yellow) in the north and Chang Jiang (Yangtze) in the south.
People who lived in Outer China were not able to farm as easily. On the Tibetan Plateau, herders raised livestock such as yaks which would provide meat, milk, and wool. In the Northwestern Deserts, some settled in oases which are places in a desert where water can be found. Here they would build homes out of mud, grow cotton and maize, and herd sheep. The Northeastern Plain was dry and cold but the prairie grasses allowed settlers to herd sheep, goats, cattle and horses. These people were nomadic with temporary tent homes that could be moved when food was scarce.
The climate and rivers of Inner China supported more permanent settlements. The Huang He runs through the North China Plain which is a flat grassland in Inner China. It is called the "Land of the Yellow Earth" because of the yellow silt that is carried from the Gobi Desert by winds all the way to the Huang He giving it its name "Yellow River". One of the longest rivers in the world, the Huang He floods often, creating fertile soil in the North China Plain for growing crops such as wheat and millet and for raising livestock like cattle, sheep, oxen, pigs and chickens. However, the flooding can be extreme and can cause much devastation which is why the Huang He is also nicknamed "China's Sorrow". The Chang Jiang or Yangtze River is even longer than the Huang He which is why its name means "Long River." The Chang Jiang Basins that surround the river are warm, wet and good for growing rice which they began growing as early as 10,000 BCE! The Yangtze also has many tributaries which made it useful for travel and transporting goods.
Three major religions or philosophies of Ancient China are called the "three pillars" or the three ways.
Taoism or Daoism was founded by Laozi (Lao Tzu) during the Zhou Dynasty around 500s BCE. Laozi was a philosopher who wrote his beliefs in a book called the Tao Te Ching. The word Tao means "the Way", Taoism taught that people gained happiness and peace by living in harmony with nature. Taoism espouses that there are two sides of nature, the Yin and the Yang and that these must be in balance to have peace.
Confucianism was based on the teachings of Kongfuxi (Confucius) who was born in 551 BCE. Confucianism was a philosophy whose goal was to create a more just and peaceful society. Confucius taught about the importance of treating others with respect and fairness. While Confucius did not write down his teachings, others did and many of his quotes are famous sayings today. For example: "Never do to others what you would not like them to do to you". Confucianism deeply influenced Chinese government and culture in ancient times and continues to influence it today.
Buddhism is one of the three major religions in China. It came from India founded by Siddhartha Gautama or Buddha who lived from 563 BCE to 483 BCE. Buddha was a Hindu prince that renounced his wealth to seek enlightenment. Buddhism focuses on understanding and eliminating suffering, karma, birth, and rebirth. It is the fourth largest religion in the world.
A cornerstone of these Ancient Chinese philosophies is filial piety, which means the virtue of respect for one's parents, elders, and ancestors. They believed in ancestor worship, heaven, and the importance of living right to please the gods. These religions were philosophies that influenced not only the way people lived, but the social hierarchy, the government, science, and the arts.
Muinashiinlased töötasid välja ühe maailma esimestest kirjutamissüsteemidest, kasutades sõnade tähistamiseks logograafe või hiina tähemärke. Nad propageerisid kolme täiuslikkust, milleks olid kalligraafia (kunstiline kirjutamine), luule ja maalimine. Kunst ja kirjutamine olid Vana-Hiinas väga olulised ning nõudsid aastaid praktikat ja distsipliini.
Lisaks kirjutamisele ja maalimisele lõid Vana-Hiina käsitöölised kivist, keraamikast, portselanist ja rohelisest jadest ilusaid kunstiteoseid, mida peeti õnnekiviks. Samuti töötasid nad pronksi ja hiljem rauaga, et luua anumaid, kujusid ja relvi. Vana-Hiina ehitasid keraamiliste plaatidega katustega kaunid puitkarkassiga kodud, samuti suured templid ja paleed.
Teine Vana-Hiina insenertehniline saavutus oli Suur müür. Suur müür on 5500 miili pikkune müür, mis on kogu Hiina ajaloo jooksul ehitatud järk-järgult, et kaitsta seda sissetungijate eest, nagu põhja mongolid. Ehitust alustati 7. sajandil e.m.a Chu osariigi poolt ja see kestis kuni 1878. aastani Qingi dünastias. Suurem osa tänasest ajast on ehitatud Mingi dünastia ajal umbes 600 aastat tagasi. Infrastruktuur oli reiside, kaubanduse ja jõgede ohjeldamise seisukohalt äärmiselt oluline. Siiditee, 4000 miili pikkune kaubateede võrgustik Hiinast Lähis-Idasse Euroopasse, võimaldas kaupade, kultuuride, religioonide ja ideede vahetamist. Huang He ja Chang Jiangi ümbritsev maa oli rikas põllumajanduse jaoks ning iidsed hiinlased tegid suuri edusamme põllumajanduses ja niisutamises. Nad ehitasid kanalite, ojade ja tammide hüdrotehnilisi süsteeme. Hiina suur kanal on maailma pikim kanal, mille pikkus on 1100 miili ja mis on ehitatud 468. aastal e.m.a!
Vana-Hiinale omistatakse ka peamisi leiutisi, mida me tänapäevalgi kasutame: paber, siid, vihmavarjud, abakas, käru, lohed, portselan ja lakk. Siidi kasutati nii rõivaste kui ka portselani valmistamiseks, jõukad hindasid keraamika peenet vormi ja kaubeldi teiste riikidega tuhandeid aastaid. Vanad hiinlased töötasid välja kivist kompassi, mis kasutab maa magnetilist tõmmet alati põhja suunas. Ban Liangi münt oli Vana-Hiinas esimene standardiseeritud rahaühik, mis loodi Hiina esimese keisri Qin Shi Huangdi käe all. Paberraha töötati välja Tangi dünastia ajal 7. sajandil. Nad saavutasid suuri edusamme ka meditsiinilises ravis, kasutades ravimtaimi ja nõelravi. Vana-Hiina tegi sõjalise taktika ja relvade alal edusamme, luues oda, pistoda, pronksist ja hiljem rauast mõõku, kaarikuid ning esimest korda püssirohtu ilutulestikus ja suurtükkides.
Valitsejad annavad oma võimu edasi pereliikmele, tavaliselt vanimale pojale. Need pered valitseksid siis mitu aastat, luues ajaperioodi, mida nimetatakse dünastiaks . Alati, kui võimu võtab uus perekond, algab uus dünastia. Kuningal või keisril oli absoluutne võim. Tema sõna peeti pühaks, sest hiinlased uskusid, et keisritele antakse valitsemisõigus "Taeva mandaadiga". See tähendas, et nad uskusid, et jumalad olid andnud oma õnnistuse keisri valitsemiseks. Kui jumalad otsustaksid, et valitseja või dünastia liikmed käituvad valesti, karistaksid nad neid ja valitseja kaotaks taevamandaadi.
Zhou lõi selle idee ja kasutas seda selleks, et õigustada nende Shangide dünastia kukutamist. Esimene keiser, kes ühendas kogu Hiina oma võimu alla, oli keiser Qin Shi Huangdi aastal 221 e.m.a. Sellest ajast peale on olnud üle 500 Hiina keisri. Lohe, õnne sümbol, oli seotud keisri ja tema perekonnaga. Keisritel võis olla palju naisi, kuid ainult ühte nimetati keisrinnaks. Keisri all olid valitsustöötajad ja riigiteenistujad, kelle tööülesanded olid linnade juhtimine, maksude kogumine ja seaduste jõustamine. Nendel ametikohtadel olid mehed, kes pidid riigiametnikuks saamiseks sooritama eksamid, kuid nad olid ka rikkad mõisnikud, kes kuulusid aadlisse.
Xia (2205-1575 e.m.a) - arvatakse, et see on legendaarsem kui faktiline, peetakse Xia endiselt Vana-Hiina esimeseks dünastiaks.
Shang (1570–1045 e.m.a) - Shang valitses Huang He piirkonda.
Zhou (1045–256 e.m.a) - zhou kukutas šangi ja lõi taevamandaadi teooria, et õigustada nende valitsemist. Zhou oli pikim valitsev dünastia.
Qin (221 e.m.a - 206 e.m.a) - Keiser Qin Shi Huangdi kuulutas end esimeseks keisriks ja vallutas kogu oma võimu all kogu Hiina. Ta alustas ka müüri; standarditud valuuta, kaalud, mõõdud ja kirjad; ja paremat infrastruktuuri, ehitades teid ja kanaleid.
Han (206 e.m.a - 220 e.m.a) - Hani dünastia valitses üle 400 aasta, propageeris konfutsianismi ja lõi tugeva, organiseeritud valitsuse. Luule ja kirjandus õitsesid selle dünastia all.
Kuus dünastiat (222–581 e.m.a) - üle 300 aasta ei olnud Hiina ühendatud ühe keisri all, vaid jagunes.
Sui (589–618 m.a.j) - Pärast kuue dünastia perioodi ühendasid suid taas Hiina ühe reegli alla. Nende valitsusajal laiendati müüri. Sel ajal ehitati ka Grand Canal, mis on maailma pikim kanal.
Tang (618-907 CE) - Tangi dünastia oli tuntud kui rahu ja õitsengu periood, hüüdnimega "Vana-Hiina kuldajastu". Selle dünastia ajal õitsesid kõik kunst, kirjandus ja tehnika areng.
Viis dünastiat (907–960 e.m.a) - pärast talupoegade mässu kukutati Tangi dünastia ja järgnes jagunemisperiood.
Yuan (1279–1368 eKr) - mongolid võitsid Songi dünastia pärast pikka ja surmavat sõda. Mongoli juht sai nimeks Kublai Khan ja ta rajas Yuani dünastia.
Ming (1368-1644 CE) - Mingi dünastiat peetakse viimaseks Hiina suurtest dünastiatest. Pärast mongolite kukutamist lõpetasid nad põhjapoolse müüri, tagamaks, et mongolid enam ei tungi. Ehitati ka keeldudele ehitatud massiivne palee ja kompleks Keelatud linn.
Vana-Hiina majandus oli peamiselt agraarne, see tähendab, et enamik inimesi tegi põllumajandust. Huang He ja Chang Jiangi jõgesid ümbritsev maa oli viljakas selliste kultuuride kasvatamiseks nagu nisu, hirss, riis, puuviljad ja köögiviljad ning kariloomade kasvatamine. Käsitöölised ja käsitöölised töötasid keraamika, portselani, metallide, näiteks pronksi ja hiljem rauaga, et valmistada laevu, skulptuure ja relvi. Nad tegid ka tulusaid kaupu nagu paber ja siid, mida kaupmehed ja kaupmehed siis müüsid. Hiina lõi esimese keisri Shi Huangdi juhtimisel 210. aastal e.m.a standardiseeritud valuutavormi nimega Ban Liangi münt. Esimene teadaolev paberraha leiutati aastatel 960-1279 e.m.a valitsenud Songi dünastia ajal.
Ancient China had a strict social hierarchy. It was a very patriarchal society, meaning that men had most of the power and women were in a subservient role. Women were often married in arranged marriages set up by a matchmaker. They went from living in their father's home to living with their husband and did not have the right to own property. Male children were prized as being more valuable than female children and it was a tragic practice that sometimes female babies were left to die if their families did not want them. Ancient Chinese also practiced the belief of filial piety, meaning that they had great respect for their elders for their experience and wisdom.
The hierarchy of Ancient China placed the emperor and his family at the top followed by the nobility. Nobles were members of the army, government officials, scholars, and wealthy landowners. Knowledge and academic pursuits were highly respected. Nobles lived in luxury and enjoyed pastimes like hunting. Lower on the social hierarchy were peasants who were farmers, craftspeople and artisans, merchants and traders. Craftspeople were bronze workers, stonemasons or artisans crafting functional and beautiful items out of jade, pottery, or porcelain. Farmers made up the largest social class, but in many cases they did not own the land they worked. The land was owned by nobles and farmers had to give most of their harvests to them, keeping only enough for themselves to live on. Merchants and traders were also vital to society but were seen as a lower class. At the very bottom of the social hierarchy were enslaved people who were usually prisoners of war. They were laborers, builders, or servants and had no rights beyond what their enslavers granted them.