Käes on automatiseerimise ajastu ja robotid tulevad. Aga milleks?
Avastage automatiseeritud robotmaailma oht ja potentsiaal.Foto krediit: Hugo Amaral / SOPA Images / LightRocket Getty Image'i kaudu
- Ajakirjanik Andrés Oppenheimer, kolumnist ja Pulitzeri auhinna võitnud meeskonna liige, uurib automaatika tipptaset.
- Lõuna-Korea robotikoolidest, Ränioru futuristlikest ennustustest ja automatiseeritud Jaapani restoranidest näitab see raamat meile, et töö tulevik on peaaegu käes.
- Juba asendades kasvavat arvu töötajaid ja luues samal ajal ka uusi rolle, on tööhõive kontseptsioon muutumas veelgi dünaamilisemaks.
Häiritud ja mõnevõrra huvitatud Oxfordi ülikooli uuringust, mis ennustas 47 protsenti töökohtadest asendataks robotite või intelligentsete arvutitega, asus ajakirjanik Andrés Oppenheimer avastama, mis on selle uue ajastu potentsiaalsete kaotajate ja heategijate jaoks töö tulevik.
Robootika ja muud automatiseeritud protsessid muudavad juba radikaalselt seda, mida me peame tööks ja tööhõiveks. Erinevalt varasematest paradigmaatiliste tehnoloogiliste muutuste ajastutest, kus terved tööjõud suutsid kiiresti taastuda ja areneda uuteks kasvavateks valdkondadeks, ei tule automaatika eelseisev ajastu üleminekuks nii sujuvalt.
Sisse Robotid tulevad! Töökohtade tulevik automatiseerimise ajastul, Oppenheimer loob laia uurimisvõrgu laiaulatusliku ja multidistsiplinaarse tulevikuotsingu jaoks. Aastaid kestnud visa uurimistöö, kogemuste ja põnevate vestluste tulemusena ei jäta see raamat ühtegi tehnikakivi ümber pööramata.
Ilma moesõnakeeleks muutumata, visandab Oppenheimer adekvaatselt peaaegu kõik tehnoloogiaeksperdid ja asjatundjad, kes arvavad, et nad hakkavad uude ajastusse.
Olgu see masinõpe, A.I., liit- ja virtuaalreaalsus või vajadus universaalse põhisissetuleku järele - see raamatunimi kontrollib eelnimetatud tehnoloogiat ja ründab seda siis kõigilt rindelt. Kas see on hype? Kus oleme rakendamise mõttes? Mida ütlevad eksperdid ja mida arvavad halvustajad? Kuidas mõjutab see tööturgu ja tööhõive mõisteid?
Robotid tulevad !: Töökohtade tulevik automatiseerimise ajastulHinnakiri:16,95 dollarit Uus pärit:11,56 dollarit Laos
Ajakavad, statistika ja arvamus kippusid kõikuma sõltuvalt sellest, kellega autor sel ajal rääkis. Tsiteeriti palju juhtumeid, mis läksid vastu kõigile levinud hirmudele, et automatiseerimine töökohti ümber tõrjub. Näiteks suurendas Amazon 2016. aastal oma transpordiroboteid 30 000-lt 45 000-le. Toona arvasid spekulandid, et see toob kaasa töökohtade kaotuse. Vastupidi, järgmise 18 kuu jooksul lisandus üle 100 000 uue töökoha.
Praegu on seda tüüpi tööhõive suurenemine suhteliselt tavaline. Kuid neile sobivad võrdselt ka paljud tööstused, mis automatiseerimisest ilma jäävad. Ja need ei piirdu ainult madala tööjõu ja teenindusega. Need mõjutavad kõiki töö tasemeid.
Suunduge Wall Streeti kõrgetesse tornidesse ja näete isegi finantsprofessionaale, kes asendatakse suurandmeid kasutavate roboanalüütikutega. Need ei tõrju madalaimat tööjõudu välja, vaid löövad välja pikaajalised finantsnõustajad, kes teenivad keskmiselt 350 000–500 000 dollarit aastas.
Isegi ametikohad sellistes ametites nagu ajakirjandus ja õigus ei ole automatiseerimisele edasilükkamise ohutud. Andrês märkis, et just viimastel aastatel muutis automatiseeritud transkriptsiooniteenuste hämmastav kiirus intervjuude läbiviimist täielikult. Raamatu intervjuud ise transkribeeris ja suures osas tõlkis A.I. meetodid.
Kasvav robotite jõud kirjutab Heliografi-nimelise tehnoloogia tõttu ka üha rohkem artikleid. Mis oleks võtnud sadu ajakirjanikke, kes kajastaksid kohalikke valimisi, tehti vaid ühe mallibotiga. Aastal 2016 Washington Post suutis selle tehnoloogiaga kajastada üle 500 kohalike valimiste.
Kui üks asi on täiesti selge, siis automaatika ja intelligentsed arvutid ei jäta midagi maha ja ilmuvad kõige vähem oodatud kohtadesse. Arusaadavalt on see paljud inimesed murelikuks teinud.
Oxfordist pärit Anders Sandberg ütles koomiliselt, kuid sellegipoolest tõeliselt:
See on üsna lihtne: kui teie tööd saab hõlpsasti seletada, saab seda automatiseerida, kui see ei õnnestu, ei saa see harjumuseks.
Töö tulevik nõuab tohutut muutust oskuste, mõtteviisi ja oskusteabe osas. Pehmed oskused, suutlikkus töötada interaktiivsete andmete pideva vooluga ja võime teha andmepõhisest maailmast praktilisi teadmisi, on vaid mõned tulevase tööjõu tunnused.
Neile, kes ei kavatse seda kärpida, peavad nad kõigepealt muutma oma mõtteviisi töö ja töö psühholoogilisest ja kultuurilisest mõistest. Paljud futuristid, tõsised majandusteadlased ja mõnikord ka autor ise usuvad tõeliselt, et tuleb rakendada universaalne põhisissetulek.
Intervjuus filosoof Nick Bostromiga toimus arutelu selle üle, kui tähtis ja enesekindel väärtus on nii mõnelgi inimesel töös. See on tema arvates uus nähtus ja üks suuremaid probleeme, millega peame sotsiaalselt kokku puutuma.
Bostrom mainib, et ühel hetkel suutsid vanade aegade aristokraatlikud klassid elada väärt elu, tegeledes nauditavate ja rahuldustpakkuvate kogemustega. Tema vestlusest järeldatakse, et midagi sellist peab toimuma suurema elanikkonna sektis. Pidades silmas tervet futuristlikku maailma, mida pole vaja töö jaoks, peame tõsiselt läbi mõtlema inimliku ettevõtluse ja tööga seotud eneseväärtuse mõisted.
Kõigi futuristlike utoopiliste ideaalide kõrvalt näib kooliharidus, kutsetöö ja tööhõive olemus järgivat igivana suundumust - kõikvõimas areng tõstab alati pead ja anastab status quo. Töö muutub ajaga absurdselt ainulaadsel viisil, kuidas isegi see raamat ja keegi teine, kes täna elab, ei suuda ennustada.
Oppenheimer mainib, kuidas meie uusimatest leiutistest ja uuendustest tulid välja sellised töökohad nagu iPhone'i arendaja, pilvandmete analüütik ja nii edasi. Vähem kui kaks aastakümmet tagasi oleksid need sõnad olnud kuuldavale kõigile. Sama kehtib järgmise paarikümne aasta töökohtade kohta.
On mitmeid asju, millega ükski prognoositav robotluure ei suuda kunagi võistelda. Unustage fantaasiakujutlused singulaarsustest ja päevade eshatoloogilisest saabumisest superluure kaudu - need asjad on täiesti teine asi, mille pärast muretseda. Reaalsus on selline, et uusi töökohti on tulemas ja paljud töökohad, mis meil aastaid on olnud, ei kavatse enam kunagi tagasi tulla.
Suure hulga elanikkonna suutmatuse ümber tapmine on lähiaastatel suur probleem.
Autor näeb end pikas perspektiivis mõlema tehnooptimistina, lühiajaliselt aga tehnopessimistina.
Kui sellest raamatust on veel viimane väljavõte, on automaatika oht või pigem lubadus reaalne ja paratamatus. Selle vastu pole mõtet võidelda. Ainus asi, mida saame teha, on selle kõrval areneda.
Osa: