Miks ja millises raseduse etapis viiakse läbi glükoositaluvuse test: kuidas verd glükoosi jaoks õigesti annetada ja kuidas tabeli tulemused dešifreerida
Lapse ootel toimuvad tulevase ema kehas globaalsed muutused. Sel perioodil on oluline tervisliku seisundi muutusi hoolikalt jälgida ja kõrvalekaldeid jälgida. Kaasaegne meditsiin pakub võimalike probleemide vältimiseks mitmeid ravimeetodeid.
- Glükoositaluvuse test raseduse ajal, mida nad teevad
- Mis on glükoositaluvuse test
- Miks raseduse ajal
- 1. trimestril
- Teisel trimestril
- Tehke kolmandal trimestril
- Kuidas testideks valmistuda
- Mida süüa
- Millal nad üürivad, mis kellaajal
- Mis rasedusnädal teeb
- Mitu korda raseduse ajal peaksite tegema
- Kuidas on vereanalüüs glükoositaluvuse halvenemise korral
- Kui GTT on langetatud: põhjused
- Mida teha, kui suurenenud GTT määr
- Dekodeerimise indikaatorid vastavalt tabelile
- Mida teha
- Ohtlikud hetked
- Kasulik video
Glükoositaluvuse test raseduse ajal, mida nad teevad
Glükoositaluvuse test on tulevase ema jaoks oluline uuring. Tänu tulemustele määrab arst kindlaks glükoosi suhte veres, see aitab tuvastada kalduvust teatud haigustele ja vältida nende arengut. Millal test tehakse? Kuidas valmistuda?
Mis on glükoositaluvuse test
Glükoositaluvuse test (GTT) on test, mille abil määratakse kindlaks organismi taluvus glükoosi (suhkru) suhtes, näitab, kas kõik protsessid kulgevad õigesti, ning näitab eelsoodumust rasedusdiabeedile. Kindlasti määrake riskirühma kuuluvad patsiendid:
- raske rasedusega;
- suhkurtõbi;
- ülekaaluline.
GTT on ohutu protseduur sünnitanud naisele ja beebile.
Kuid on vastunäidustusi:
- neeru- ja maksahaigused;
- infektsioonide ja viirushaiguste esinemise korral;
- dumpingu sündroom;
- endokriinsüsteemi probleemid;
- teatud ravimite võtmisel;
- hiljem kui 32 nädalat.
Miks raseduse ajal
GTT on vajalik raseduse ajal tekkiva rasedusdiabeedi eelsoodumuse kindlakstegemiseks. Keha on ülekoormatud ja ei suuda metaboolsete reaktsioonidega toime tulla, selle tagajärjel haigus areneb. See on ohtlik sünnitanud naisele ja lapsele. Haiguse eripära on sümptomite puudumine, seetõttu on seda ilma uuringut läbi viimata äärmiselt raske märgata. Ravi eiramisel võib haigus pärast lapse sündi muutuda manifestatiivseks 2. tüüpi suhkurtõveks.
1. trimestril
Esimene trimester on fundamentaalne, toimub lapse organite munemine ja moodustumine, elutähtsad süsteemid. Platsenta hakkab aktiivselt arenema, kuid tal pole veel kõrgeid kaitsefunktsioone, mistõttu võivad kahjulikud elemendid ja ained lootele sattuda. Sellepärast peate esimestel nädalatel eriti tähelepanelikult kuulama keha signaale, kõiki muutusi.
GTT-d ei tehta raseduse alguses, see on mõttetu. Insuliiniresistentsus naistel positsioonil suureneb alles termini keskel. Varaseim GTT-arst võib välja kirjutada alates kuueteistkümnendast rasedusnädalast.
Teisel trimestril
Protseduuri optimaalne aeg. Parim vahemik on 24–26 rasedusnädalat. Kuid mõnede tegurite olemasolul on vaja varasemat testi:
- liigne kehakaal;
- anamneesis rasked rasedused;
- suhkur uriinis;
- suhkruhaigus lähisugulastel;
- suured puuviljad;
- vere glükoosisisalduse suurenemine.
Tehke kolmandal trimestril
Viimastel nädalatel tehakse GTT rangelt vastavalt arsti ettekirjutusele. 32 nädala pärast ei ole glükoosi lisakoormus beebile ohutu, seega on see tähtaeg.
Kuidas testideks valmistuda
Katse jaoks kasutatakse venoosset verd. Patsient peab uuringuks ette valmistuma.
Mitu päeva enne GTT-d ei tohiks tegeleda füüsiliste tegevustega, mis nõuavad suuri pingutusi.
Mida süüa
Uuringu eelõhtul peate vähendama rasvaste toitude hulka. Kuid üldiselt ei tohiks dieeti palju muuta, vastasel juhul võib see põhjustada vale tulemuse. Tarbitavate süsivesikute kogus on vähemalt 150 g päevas. Kaheksa tundi enne testi on keelatud süüa, ainult tavaline vesi. Alkoholi ja sigarette pole lubatud kasutada.
Millal nad üürivad, mis kellaajal
Eksam toimub hommikul. Protseduur võtab mitu tundi, seega on see päevaaeg kõige eelistatum.
Mis rasedusnädal teeb
Kui rasedus on normaalne ja naisel pole terviseprobleeme, viiakse test läbi tähtaja keskel vahemikus 24 kuni 26 nädalat, kuid mitte hiljem kui 32. Teatud kõrvalekallete või riskide korral võib arst määrata glükoositaluvuse testi mitte varem kui 16 nädalat.
Mitu korda raseduse ajal peaksite tegema
Glükoositesti protseduuride arv sõltub sünnitanud naise üldisest seisundist. Kui ok, siis piisab ühest korrast. Probleemide või kõrvalekallete korral määrab arst uuringud nii kaua kui vaja. Mitte varem kui kuueteistkümnes rasedusnädal ja hiljemalt kolmekümne teine.
Kuidas on vereanalüüs glükoositaluvuse halvenemise korral
Eksamiprotseduur kestab paar etappi:
- Tühja kõhuga võetakse veenist veri ja tehakse analüüs. Kui glükoosisisaldust suurendatakse, on patsiendil rasedusdiabeet. Test on läbi ja koos analüüsi tulemustega saadetakse sünnitanud naine raviarsti juurde.
- Kui tulemus on rahuldav, on näitajad normaalsed, siis peaks patsient jooma klaasi glükoosi (75 g kuiva glükoosi lahjendatakse sooja veega 200-300 ml). Tund aega hiljem võtab arst uuesti veenist verd.
- Kui näitajad on stabiilsed ja ei ületa lubatud normi, võib testi korrata kahe, kolme tunni pärast - seda nimetatakse O'Salivani testiks.
Uuringu tulemused edastatakse viivitamatult patsiendile.
Kui GTT on langetatud: põhjused
Madal näitaja pole samuti norm ning on ohtlik naistele ja lastele. Glükoosil on toitumises oluline roll, mistõttu raseduse ajal kontrollitakse näitajaid perioodiliselt. Madal suhkrusisaldus on haruldane, seda nimetatakse glükeemiaks ja seda soodustab:
- raske toksikoos;
- ebaõige toitumine;
- häired seedetraktis.
Mida teha, kui suurenenud GTT määr
Suurenenud glükoosimääraga peab rase naine pidevalt jälgima suhkru kogust veres, järgima dieeti ja tegema spetsiaalseid füüsilisi harjutusi. Mõnikord määratakse patsiendile insuliinravi.
Toitumisjuhised rasedusdiabeedi jaoks:
- juua päevas vähemalt 1,5 liitrit vett;
- praetud, magus, vürtsikas, rasvane toit on keelatud;
- välistada kiirtoit;
- te ei saa kasutada kastmeid: majonees, ketšup;
- keskenduda kiudaineid sisaldavatele toitudele;
- soovitatav on tailiha: kalkun, kana;
- jagatud toidukorrad 5-6 korda, kolm põhitoidukorda ja suupisted.
Dekodeerimise indikaatorid vastavalt tabelile
|Kogu venoosse vere glükoosikontsentratsioon mg / dl||Kapillaarne täisveri||Venoosne plasma|
|Diabeet|
|Tühja kõhuga||> 6,1 (110)||> 6,1 (110)||> 7,0 (126)|
|Kaks tundi pärast glükoosi võtmist||> 10,0 (180)||> 11,1 (200)||> 11,1 (200)|
|Glükoositaluvuse halvenemine|
|Tühja kõhuga||7,8 (140) 7,8 (140) 5,6 (100) 6,1 (110)|
Mida teha
Rasedusdiabeedi korral peab naine regulaarselt arsti juures käima ja tegema vere glükoosisisalduse kontrollimiseks pluss
- Tasakaalustatud toitumine;
- mõõdukas kehaline aktiivsus;
- kontrollida vererõhku;
- päevakavast kinnipidamine ja tervislik eluviis.
Mõnel juhul on vaja ravimeid võtta, raviarst määrab need. Tulevane ema võib võtta insuliini, kuid sama rangelt soovituse järgi ja hädavajalik on mõõta glükoosi kogust spetsiaalse aparaadi - glükomeetri abil.
Ohtlikud hetked
Kõrge glükoositase on kogu raseduse ajal ohtlik nii naisele kui ka lapsele. See kutsub esile loote järgmised haigused ja kõrvalekalded:
- hüpoksia, hingamisfunktsiooni kahjustus;
- kollatõbi;
- magneesiumi ja kaltsiumi puudus veres;
- proportsioonide rikkumine;
- suur puuvilja suurus.
Sünnitanud naise jaoks on see haigus ohtlik:
- polühüdramnionid;
- tüsistused kogu raseduse vältel;
- düsfunktsioon kardiovaskulaarsüsteemis;
- provotseerib suguelundite nakkushaiguste arengut, mis mõjutab ka lapse emakasisest arengut;
- raseduse katkemine, enneaegne sünnitus;
- suhkruhaiguse areng pärast sünnitust.
Tulenevalt asjaolust, et üldiselt on loode normist suurem, on sünnitamine võimalik ainult keisrilõike abil.
Üks oluline punkt on patsiendi seisund pärast sünnitust. Diabeedi tekke vältimiseks on vajalik glükoositaseme hoolikas jälgimine.
Lapse kandmine on raske ja raske periood naise elus. Oluline on pöörata tervisele tähelepanu õigeaegselt ja mitte ignoreerida arsti soovitusi, läbida ettenähtud protseduurid. Glükoositaluvuse test on tulevasele emale ja lapsele üks olulisemaid, ohutumaid.
Glükoositaluvuse test raseduse ajal
Glükoositaluvuse test (GTT) on üks diabeedi diagnoosimise meetoditest ja see kuulub raseduse ajal soovitatavate uuringute kompleksi. Lihtsa analüüsi abil saate enne tüsistuste tekkimist tuvastada veresuhkru tõusu ja tuvastada ohtliku patoloogia. Diagnoos viiakse läbi 24. kuni 32. rasedusnädalal. Saadud tulemused võimaldavad hinnata glükeemia taset ja teha järeldusi süsivesikute ainevahetuse seisundi kohta kehas..
Näidustused rasedate naiste glükoositaluvuse testi jaoks
GTT-d soovitatakse kõigile rasedatele naistele, kellel on oht suhkurtõve tekkeks:
- Metaboolne sündroom (ainevahetushäire, mis on seotud koe tundlikkuse vähenemisega insuliini suhtes).
- Ülekaaluline.
- Gestatsiooniline diabeet eelmisel rasedusel.
- Diabeedi korral on keeruline pärilikkus.
- Ebasoodne sünnitusabi ajalugu: 4 kg või rohkem kaaluva lapse sünd, vastsündinu seletamatu surm, surnultsünd.
- Varasem enneaegne sünd.
- Kuseteede, naha korduv või püsiv infektsioon.
- Rase naise vanus alates 35 eluaastast.
- Rahvus: Kaug-Põhja rahvaste esindajatel on suurenenud kalduvus ainevahetushäiretele.
Rasedusdiabeet või miks on oluline jälgida vere glükoosisisaldust
Gestatsiooniline diabeet (GDM) on glükoosi ainevahetushäire, mis tekib raseduse ajal. See on mööduv seisund ja glükoositase normaliseerub pärast lapse sündi. Harvadel juhtudel provotseerib GDM tõelise diabeedi arengut väljaspool rasedust.
Rasedusdiabeet ei mõjuta naise seisundit, kuid see ähvardab tõsiste loote häirete tekkimist:
- Spontaanne raseduse katkemine (peamiselt 6.-12. Nädalal).
- Enneaegne sünnitus (pärast 22 nädalat).
- Mikrotsirkulatsiooni häired platsentas ja platsenta puudulikkuse areng.
- Krooniline loote hüpoksia, arengupeetus.
- Normaalse asukohaga platsenta enneaegne irdumine ja verejooks, mis ohustab naise ja loote elu.
- Gestoos on raseduse komplikatsioon, millega kaasnevad hüpertensioon ja tursed.
- Polühüdramnionid.
- Diabeetiline fetopaatia: lapse kaal sündimisel üle 4 kg, hüpoglükeemia, neuroloogilised häired.
Selliste komplikatsioonide parim ennetus on rasedusdiabeedi õigeaegne avastamine glükoositaluvuse testi abil..
Vastunäidustused
Glükoositaluvuse testi ei tehta järgmistel tingimustel:
- tuvastatud suhkurtõbi enne rasedust;
- rasedusaeg üle 32 nädala;
- raseduse varajane toksikoos koos iivelduse ja oksendamisega;
- ägedad viirusnakkused;
- kõhunäärmehaigused (äge protsess või krooniline patoloogia ägedas staadiumis);
- seisund pärast mao või peensoole eemaldamist;
- raske maksa patoloogia;
- muud seedetrakti haigused ägedas staadiumis.
Glükoositaluvuse testi etapid
GTT viiakse läbi kahes versioonis:
- suu kaudu - naine võtab glükoosilahust suu kaudu;
- intravenoosne - ravim süstitakse perifeersesse veeni.
Raseduse ajal kasutatakse peamiselt suukaudset GTT-d.
Rasedusdiabeedi diagnoosimine toimub kahes etapis: skriinimine ja HTT ise. Sõeluuring on veresuhkru test. Analüüs võetakse tühja kõhuga veenist. Kõik naised teevad glükoositesti, olenemata ajaloost ja kaebuste olemasolust esimesel visiidil arsti juurde. Edasine taktika sõltub analüüsi tulemustest:
- Kui teie glükoosisisaldus on vähemalt 7 mmol / l, siis muid katseid ei tehta. Naine saadetakse diagnoositud diabeedi jälgimiseks ja raviks endokrinoloogi konsultatsioonile.
- Kui glükoosikontsentratsioon on väljaspool normi piiri, kuid ei saavuta suhkruhaiguse jaoks seatud piiri (5,5–7 mmol / l), räägivad nad glükoositaluvuse rikkumisest. See tingimus näitab otseselt GTT-d..
- Normaalse glükeemilise taseme korral on GTT näidustatud ka naistele, kellel on suur risk suhkurtõve tekkeks..
Eksami ettevalmistamine
Õigete tulemuste saamiseks peab naine järgima kõiki arsti soovitusi:
- Vereanalüüs võetakse rangelt tühja kõhuga hommikul kell 7–11.
- Uuringu hommikul ei tohi te süüa. Võite juua tavalist vett.
- Viimane söögikord peaks olema 8-14 tundi enne testi.
- Kolm päeva enne testi peaksite järgima tavapärast dieeti, piiramata süsivesikute sisaldust (kuni 150 g päevas). Viimane söögikord peaks sisaldama vähemalt 50 g süsivesikuid.
- Kolme päeva jooksul enne analüüsi tuleb välistada tegurid, mis võivad mõjutada glükoosisisaldust: dehüdratsioon, stress, raske kehaline aktiivsus, ägedad sooleinfektsioonid koos oksendamise ja kõhulahtisusega.
- Enne testi ei ole soovitatav võtta ravimeid, mis mõjutavad glükoosi kontsentratsiooni: rauapreparaadid, multivitamiinikompleksid, kortikosteroidid jne. Seda küsimust tuleks arstiga arutada..
Glükoositaluvuse testi tehnika
Uuring toimub neljas etapis:
- 1. etapp. Veeniveri võetakse tühja kõhuga ja hinnatakse kohe. Kui glükoosikontsentratsioon ületab 5,1 mmol / l, lõpetatakse uuring, diagnoositakse "ilmne suhkurtõbi" või "rasedusdiabeedi". Teistes olukordades läheb naine edasi teise etappi..
- 2. etapp. Rase naine saab glükoosilahust (75 g kuivainet 200 ml sooja vee kohta). Kogu lahus tuleb ära juua 5 minuti jooksul. Te ei saa juua tervet vett, peate võtma väikesi ja umbes samu lonksu. Seejärel peaks patsient tunni aja jooksul olema mugavas asendis - istuma või lamama.
- 3. etapp. Tund aega pärast seda, kui naine on võtnud glükoosilahuse, võetakse veenist vereproov. Kui suhkru kontsentratsioon ületab 5,1 mmol / l, katkestatakse test.
- 4. etapp. See viiakse läbi ainult siis, kui kolmandas etapis jääb glükoosi kontsentratsioon alla 5,1 mmol / l. Tund aega hiljem võetakse uuesti veri ja määratakse glükeemia tase. Kõik andmed sisestatakse vormi, märkides nende kättesaamise aja.
Tulemuste dekodeerimine
Veresuhkru väärtused GTT ajal on toodud tabelis:
Kõik tulemused kirjutatakse vormis välja ja kajastatakse suhkrukõveral. Tavaliselt on tervislikul inimesel glükoosi tõus tund pärast süsivesikute koormust, kuid mitte rohkem kui 10 mmol / l. Järgmise tunni jooksul väheneb veresuhkru tase järk-järgult. Lävendi ületamine näitab rasedusdiabeedi arengut.
Olulised aspektid
Nüansid, mida peaksite teadma glükoositaluvuse testi tegemisel:
- Katse sõeluuringu ajavahemik on 24 kuni 28 nädalat. Vastavalt näidustustele võib analüüsi läbi viia kuni 32. rasedusnädalani. 32 nädala pärast GTT-d ei tehta komplikatsioonide kõrge riski tõttu.
- Uuringuteks võetakse ainult veeniverd. Kapillaarvereanalüüsi tulemused võivad olla ebausaldusväärsed.
- Kehtestatud normid ei muutu sõltuvalt raseduse kestusest.
- Kui tulemused on vaieldavad, tuleks testi korrata kahe nädala pärast, kõrvaldades kõik glükoositaset mõjutada võivad tegurid.
Rasedusdiabeet ei ole surmaotsus. Pärast lapse sündi korratakse glükoositaluvuse testi. Kui suhkrusisaldus normaliseerub, tühistatakse diagnoos. Kui glükoosikontsentratsioon jääb pärast treeningut kõrgeks, räägitakse tõelise suhkruhaiguse manifestatsioonist..
Kuidas teha raseduse ajal glükoositaluvuse testi
GDM-iga patsientide ravi
1-2 nädala jooksul pärast diagnoosi saamist näitavad patsiendi vaatlust sünnitusarstid-günekoloogid, terapeudid, üldarstid.
Suukaudse glükoositaluvuse testi (OGTT) läbiviimise reeglid
- Test viiakse läbi normaalse toitumise taustal. Vähemalt kolm päeva enne uuringut peaks saama vähemalt 150 g süsivesikuid päevas.
- Viimane söögikord enne testi peaks sisaldama vähemalt 30-50 g süsivesikuid.
- Test viiakse läbi tühja kõhuga (8-14 tundi pärast sööki).
- Enne analüüsi ei ole keelatud juua vett.
- Uuringu ajal suitsetamine keelatud.
- Katse ajal peab patsient istuma..
- Võimaluse korral on uuringu eelõhtul ja ajal vaja välistada ravimite tarbimine, mis võivad muuta vere glükoosisisaldust. Nende hulka kuuluvad multivitamiinid ja rauapreparaadid, mis sisaldavad süsivesikuid, samuti kortikosteroidid, beetablokaatorid, beeta-adrenomimeetikumid.
- OGTT-d ei tohiks teha:
- rasedate varajase toksikoosiga;
- vajadusel ranges voodirežiimis;
- ägeda põletikulise haiguse taustal;
- kroonilise pankreatiidi ägenemisega või resektsiooniga mao sündroomiga.
Venemaa riikliku konsensuse kohaselt soovitused rasedale, kellel on tuvastatud GDM:
Dieedi individuaalne korrigeerimine sõltuvalt naise kehakaalust ja pikkusest. Soovitav on täielikult kõrvaldada kergesti seeditavad süsivesikud ja piirata rasva hulka. Toit tuleb jaotada ühtlaselt 4-6 toidukorra vahel. Mittetoitvaid magusaineid võib kasutada mõõdukalt.
Naiste kehamassiindeksiga> 30 kg / m2 peaks keskmise päevase kalorite tarbimist vähendama 30–33% (umbes 25 kcal / kg päevas). On tõestatud, et see meede vähendab hüperglükeemiat ja triglütseriidide taset plasmas..
- glükoosi tase kapillaarveres tühja kõhuga, enne sööki ja 1 tund pärast sööki;
- ketokehade tase uriinis hommikul tühja kõhuga (enne magamaminekut või öösel on soovitatav ketoonuria või ketoneemiaga lisaks võtta süsivesikuid umbes 15 g koguses);
- vererõhk;
- loote liikumine;
- kehakaal.
Lisaks soovitatakse patsiendil pidada enesekontrolli päevikut ja toidupäevikut..
Kuidas teha glükoositaluvuse testi raseduse ajal protseduuri ja ettevalmistuse tunnused
Testi võib soovitada raseduse erinevates etappides. Optimaalne aeg on 24 nädalat. Kui esimesel sünnieelse kliiniku visiidil tuvastas patsient rasedusdiabeedi riskifaktorid, siis raseduse registreerimisel määratakse kohe glükoositaluvuse test.
Ainevahetushäirete riskirühma kuuluvad naised:
- hüperglükeemia anamneesis;
- glükosuuria - suhkru sisaldus uriinis;
- loote fetopaatia, polühüdramnion ultraheli järgi;
- surnultsünd, suur lootele või rasedusdiabeet eelmistel rasedustel;
- rasvumine;
- liigne kehakaalu tõus raseduse ajal;
- pärilikkus koormatud jne..
Enne uuringut hinnatakse vastunäidustuste olemasolu. Peamised põhjused testist keeldumiseks:
- tühja kõhuga hüperglükeemia üle 5,1 mmol / l;
- varem diagnoositud suhkurtõbi (kui diagnoos on asjakohane);
- äge haigus või kroonilise patoloogia ägenemine;
- glükeemia taset tõstvate ravimite (näiteks steroidide) võtmise kursus;
- rasedusaeg üle 32 nädala.
Kui vastunäidustusi pole, määratakse naisele konkreetne uuringu kuupäev. Vähemalt 3 päeva enne analüüsi on soovitatav tavaline dieet, mis sisaldab piisavas koguses kompleksseid ja lihtsaid süsivesikuid.
Uuringu päeval tuleb patsient kliinikusse rangelt tühja kõhuga. Toitu ei saa võtta 8-14 tunni jooksul, kuid võite juua vett. Hommikul on ebasoovitav:
- võtta ravimeid;
- kasutage närimiskummi;
- hambaid pesema;
- suitsetama.
Test ise koosneb kolmest veresuhkru taseme mõõtmisest. Kõige täpsem on venoosse plasma glükeemia määratlus.
Esimene mõõtmine tehakse tühja kõhuga. Seejärel antakse patsiendile koormus - 200 ml vett, milles on lahjendatud glükoos (75 g). Teine mõõtmine viiakse läbi 1 tund pärast laadimist ja kolmas - 2 tunni pärast.
Kui esimeses proovis saadakse juba ebanormaalselt kõrge väärtus, siis koormust ei tehta. Juhul, kui 1 tunni pärast mõõdetuna avastatakse hüperglükeemia, pole kolmas analüüs vajalik.
75 grammis lahjendatud glükoosis on kõrge magususaste, nii et naistel, kellel on seisund, võib olla keeruline seda lahust juua. Sel juhul võite võtta sidruniviilu, nii et selle hapu maitse pärsib suhkrut sisaldavat järelmaitset..
Naine peab kogu testi vältel rahulikuks jääma. Te ei saa aktiivselt liikuda, suitsetada, ravimeid ja toitu võtta. Vereproovide võtmise vaheaegadel ei ole naisel keelatud haiglast lahkuda, kuid halva enesetunde korral (pearinglus, nõrkus jne) on soovitatav haiglas viibida..
Analüüsi tulemuste tõlgendamise viib läbi günekoloog. Ebanormaalsete tulemuste korral on ette nähtud endokrinoloogi konsultatsioon.
Glükoositaluvuse test: rasedate naiste normid
Glükeemia normaalse taseme alumine piir on 3,3 mmol / l. Kõiki väärtusi alla 2,8 mmol / l peetakse hüpoglükeemiaks. Lisateavet hüpoglükeemia ohu kohta lapse kandmisel..
Tavaliselt ei ületa tühja kõhuga rase naise glükeemia tase 5,1 mmol / l. 1 tund pärast treeningut ei tohiks glükeemia olla suurem kui 10,0 mmol / l ja veel ühe tunni pärast - 8,5 mmol / l.
Kui vähemalt ühes proovis on glükoosikontsentratsioon suurem, diagnoositakse diabeet. Lisateave suhkruhaiguse raseduse juhtimise funktsioonide kohta.
Testitulemuste kohaselt saab diabeeti tuvastada:
- rasedus;
- manifest.
Diagnostika künnisväärtused on toodud tabelis.
Veresuhkur, mmol / l
60 min pärast. pärast 75 g glükoosi võtmist
pärast 120 min. pärast 75 g glükoosi võtmist
Gestatsiooniline diabeet on mööduv ainevahetushäire. Tavaliselt normaliseerub sel juhul pärast lapse sündi glükeemia iseenesest. Manifesti diabeet on 1, 2 või muud tüüpi diabeet, mis avastati esmakordselt raseduse ajal. See ainevahetushäire pärast sünnitust ei kao iseenesest..
Naised, kellel on ebanormaalsed tolerantsustestid, peaksid pöörduma endokrinoloogi vastuvõtule.
Inna Tsvetkova, endokrinoloog, spetsiaalselt Mirmam.pro jaoks
Kõrge määra ja ennetamise oht
Nagu eespool mainitud, on raseda naise veres kõrge suhkrusisaldus lootele äärmiselt ohtlik. Massiivne suhkru tungimine läbi vere-platsentaarbarjääri võib põhjustada loote pankrease ja närvisüsteemi kahjustusi, mis võib põhjustada loote emakasiseset surma või mitmesuguste kõrvalekallete tekkimist..
Juhul, kui kõik läbiviidud tolerantsustestid näitavad kõrgeid tulemusi ja selle taseme langust pole võimalik saavutada, on soovitatav rasedus katkestada või enneaegne sünnitus esile kutsuda (eeldusel, et loode saab elujõulise vanuse).
Rasedusdiabeedi ennetamine seisneb naise õigeaegses uurimises ja hüpoglükeemiliste ravimite või insuliini piisavas väljakirjutamises (võttes arvesse ravimite kahjulikkust beebi kehale)..
Lisaks on veresuhkru taseme tõusuga hädavajalik kontrollida kehasse sisenevate süsivesikute hulka, vältida liigset magusatarbimist. Enne ravimite kasutamist on hädavajalik konsulteerida oma arsti või endokrinoloogiga suhkrusisalduse suurenemise võimaliku riski kohta nende ravimitega..
Eelmine
Uriini väljastamise reeglid suhkru analüüsimiseks
Järgmine
Glükosüülitud hemoglobiin diabeetikutele
Mikroalbuminuuria suhkurtõve korral: tüübid, analüüsid, tulemuste tõlgendamine
See oli 130 kg nüüd 65! Nädalaks tuli ilma dieedi ja trennita välja 17 kg rasva! Jõi odavaid mõrusid.. Rasvane kõht pole toidust! See põleb 3 päevaga läbi, joo tugeva nõukogude tühja kõhuga.. Lihtne kaalukaotus on kõigile kättesaadav! Rasv põleb tavalist.. Vanusrasv pole toidust! See kaob 3 päevaga, joo tavaline nõukogude tühja kõhuga...
Glükoositaluvuse testi näidustused ja vastunäidustused
Glükoositaluvuse test võib kinnitada või välistada varjatud diabeedi diagnoosi rasedatel.
Kui naise veres ei leita suhkrut liiga palju, võib testi määrata viimasel trimestril. Kuid ebasoodsate esmaste analüüside korral on testi määramine võimalik 12. rasedusnädalal.
Teatud rasedate kategooriate puhul on test kohustuslik 16. rasedusnädalal. Analüüs viiakse läbi, kui rase naine:
- on vanusekategoorias üle 35;
- kogeb suuõõnes pidevat rahuldamatut janu ja kuivust, vedeliku kasutamine ei suuda neid aistinguid kõrvaldada;
- tunneb pidevat väsimust ja jõu kaotust;
- on kiiresti kaalust alla võtmas;
- alluvad sagedasele urineerimisele;
- on pärilikkus, mida koormab diabeet;
- eelmisel rasedusel sünnitas üle 4,5 kg lapse;
- eelmine rasedus lõppes spontaanse abordiga;
- vastavalt uurimistulemustele kannab suurt vilja;
- kannatas rasedusdiabeedi all eelmise raseduse ajal;
- põeb püsivat hüpertensiooni.
Uuringut ei tehta, kui naine vajab voodirežiimi ja on tõsises seisundis ning kaldub:
- äge toksikoos;
- nakkushaigused;
- põletikulised protsessid;
- krooniline pankreatiit ägenemise ajal;
- operatsioonijärgsed komplikatsioonid, mis ilmnevad toidu obstruktsioonist maos;
- vajalik kirurgiline sekkumine organismi ägedate protsesside jaoks;
- endokriinsüsteemi patoloogilised muutused, mis aitavad kaasa suhkru taseme tõusule organismis;
- healoomulised kasvajad;
- kilpnäärme funktsiooni suurenemine;
- suhkrutaseme tõus kehas tänu ravimite võtmisele glaukoomi ja muude haiguste ravis;
- maksa düsfunktsioon.
Nende asjaolude olemasolu võib viia ebausaldusväärsete uurimistulemusteni.
Katse ettevalmistamine ja läbiviimine
Uurimistulemuse usaldusväärsus sõltub otseselt õigest ettevalmistusest. See on vajalik:
- keelduda söömast 8 tundi enne testi algust;
- 2-3 päeva jooksul ärge sööge magusaid, vürtsikaid ja rasvaseid toite;
- proovige kõrvaldada füüsiline ja emotsionaalne stress.
Glükoositaluvuse test võib kesta üks kuni kolm tundi. Raviasutusse viidud raamat või muu meelelahutus aitab vabal ajal tunde täita.
Mõnel juhul toob patsient haiglasse glükoosi ja puhast vett (pool liitrit). Naist hoiatatakse selle eest ette..
Esialgu võetakse tühja kõhuga verd sõrmest.
Järgmisena lisatakse glükoosikoormus. Naine joob vees lahjendatud glükoosilahust (see tähendab lihtsalt magusat vett). Kui "magus kokteil" maitseb liiga magusalt, võib seda lahjendada sidrunimahlaga (paar tilka).
Analüüsi tüüp määrab suhkru koguse. Nii et tunnitesti korral on vaja 50 g glükoosi, kahetunnine test - 75 g, kolmetunnine test - 100 g.
Vastavalt sellele võetakse 1, 2 või 3 tunni pärast teine vereproov.
Korduva vereannetuse ootamise perioodil peaks naine jääma rahulikuks. Kõndimine või füüsiline aktiivsus põhjustab energiakulude tõttu madalat veresuhkru taset. Lisaks on selle aja jooksul igasugune toit keelatud. Võimalik on kasutada puhast puhast vett.
Andmed normaalsete veresuhkru väärtuste kohta on esitatud järgmises tabelis:
Te ei tohiks vältida vajalikke uuringuid, et määrata suhkru tase rase naise kehas. Õigeaegselt tuvastatud varjatud diabeedivorm ja tõhus ravi aitavad vältida tulevase ema ja lapse terviseprobleeme.
Testitulemused, diabeet ja raseduse norm
Ütleme kohe, et näidud tuleb kokku viia, võttes arvesse seda, millist verd testi käigus analüüsiti.
Võimalik on arvestada nii täis kapillaarverd kui ka venoosset verd. Kuid tulemused ei erine nii palju. Nii et näiteks kui vaadata kogu vereanalüüsi tulemust, on need mõnevõrra väiksemad kui veenist saadud verekomponentide (plasma abil) testimise käigus saadud tulemused.
Terve verega on kõik selge: nad torkisid nõelaga sõrme, võtsid biokeemiliseks analüüsiks tilga verd. Nendel eesmärkidel pole vaja palju verd.
Venoosse verega on see mõnevõrra erinev: esimene veenist võetud vereproov pannakse külma katseklaasi (parem on muidugi kasutada vaakumtoru, siis pole vaja tarbetuid manipuleerimisi vere säilitamisega), mis sisaldab spetsiaalseid säilitusaineid, mis võimaldavad teil proovi salvestada kuni uuringuni. See on väga oluline etapp, kuna tarbetuid komponente ei tohiks verega segada..
Tavaliselt kasutatakse mitut säilitusainet:
naatriumfluoriid kiirusega 6 mg / ml täisverd
See aeglustab veres ensümaatilisi protsesse ja sellise annuse korral peatab need praktiliselt. Miks see on vajalik? Esiteks ei asjatata verd külma katseklaasi. Kui olete juba lugenud meie artiklit glükeeritud hemoglobiini kohta, siis teate, et kuumuse toimel on hemoglobiin "suhkrustatud", tingimusel et veri sisaldab pikka aega suures koguses suhkrut.
Pealegi hakkab veri kuumuse mõjul ja tegeliku hapniku juurdepääsu korral kiiremini "halvenema". See oksüdeerub ja muutub toksilisemaks. Selle vältimiseks katseklaasis lisage lisaks naatriumfluoriidile veel üks koostisosa.
See hoiab ära vere hüübimise.
Kõik need shenaniganid tuleb läbi viia kiiresti ja kolmekümneminutilise intervalliga. Kui plasma selle aja möödudes eraldatakse, võib testi lugeda ebaõnnestunuks.
Mis puutub nii kapillaarse kui ka venoosse vere edasisse analüüsimisprotsessi. Laboris saab kasutada erinevaid lähenemisviise:
glükoosoksüdaasi meetod (norm 3,1 - 5,2 mmol / liiter);
Lihtsamalt ja ligikaudselt öeldes põhineb see ensümaatilisel oksüdeerimisel glükoosoksüdaasiga, kui väljalaskeavas moodustub vesinikperoksiid. Varem värvitu ortotolidiin omandab peroksidaasi toimel sinaka tooni. Pigmenteerunud (värviliste) osakeste kogus "räägib" glükoosi kontsentratsioonist. Mida rohkem on, seda kõrgem on glükoositase..
ortotoluidiini meetod (norm 3,3 - 5,5 mmol / liiter)
Kui esimesel juhul toimub ensümaatilisel reaktsioonil põhinev oksüdeerumisprotsess, siis siin toimub tegevus juba happelises keskkonnas ja värvumise intensiivsus toimub ammoniaagist saadud aromaatse aine (see on ortotoluidiin) toimel. Tekib spetsiifiline orgaaniline reaktsioon, mille tagajärjel oksüdeeritakse glükoosialdehüüdid. Glükoosi kogust näitab saadud lahuse "aine" värviküllus.
Ortotoluidiini meetodit peetakse täpsemaks, seetõttu kasutatakse seda vereanalüüsi protsessis kõige sagedamini HTT ajal.
Üldiselt on testide jaoks glükeemia määramiseks üsna palju meetodeid ja need kõik on jagatud mitmesse suurde kategooriasse: kolorimeetriline (teine meetod, mida oleme kaalunud); ensümaatiline (esimene meetod, mida me kaalume); reduktomeetriline; elektrokeemiline; testribad (kasutatakse vere glükoosimõõturites ja muudes kaasaskantavates analüsaatorites); segatud.
glükoosi norm tervetel inimestel ja suhkurtõve korral
Jagame normaliseeritud näitajad kohe kahte ossa: venoosse vere kiirus (plasma analüüs) ja sõrmelt võetud kogu kapillaarvere määr.
Põhineb veebisaidi netdia.ru materjalidel
Populaarsed artiklid vere suhkrusisalduse kohta raseduse ajal
ART HIV-le - ülevaade USA juhistest
USA tervishoiuministeeriumi HIV-i ravijuhised sisaldavad lisaks ravistrateegiate määratlemise juhistele ka üldisi küsimusi patsiendi elukvaliteedi kohta ravi ajal..
Sünnitusabi, günekoloogia, reproduktiivmeditsiin
Rasedus ja diabeet
Pea iga naise kalliks unistuseks on tugev ja õnnelik pere. Diabeediga naised pole erand: ka nad armuvad, abielluvad ka ja soovivad saada ka terveid lapsi..
Endokrinoloogia. Diabeet
Suhkurtõve varajane diagnoosimine ja ennetamine.
Diabeedi diagnostilised kriteeriumid. Näidustused glükoositaluvuse testi kasutamiseks, tingimused glükoositaluvustesti läbiviimiseks.
Kopsu kandidoos
Kandidaas, millega kaasnevad perekonna Candida pärmitaoliste mikromütseetide koekahjustuse tunnused, mis viib kliiniliste infektsiooninähtude tekkeni, tavaliselt mõne muu patoloogia taustal.
Seedesüsteemi haiguste diagnostika ja ravi
Funktsionaalne düspepsia on funktsionaalsete häirete sümptomite kompleks, sealhulgas valu või ebamugavustunne epigastimaalses piirkonnas.
Endokrinoloogia. Diabeet
Suhkurtõbi: diagnostilised probleemid
Nii 1. kui ka 2. tüüpi suhkurtõvega on seotud kõrge kardiovaskulaarsete haiguste risk, mille suremus on 2. tüüpi diabeediga patsientidel 3 korda kõrgem kui elanikkonnas ja moodustab 75–80% kogu suremusest. üle poole neist...
Kõhukinnisus on delikaatne probleem, millest kõik teavad, kuid vähesed inimesed räägivad
Krooniline kõhukinnisus, neil on piinlik sellest rääkida isegi arstiga. Probleem on delikaatne, peaaegu intiimne ja kahjuks väga levinud. Kui jätate tualetti päevast päeva "tulemusteta" - see artikkel on teie jaoks. Siit saate teada, kuidas oma partiid "kergendada".
Sünnitusabi, günekoloogia, reproduktiivmeditsiin
Polütsüstiliste munasarjade sündroom
Polütsüstiliste munasarjade sündroom põhjustab munasarjade struktuuri ja funktsiooni patoloogiat selliste neurovahetushaiguste taustal nagu anovulatsioon, hüpertrichoos, rasvumine. Munasarjades aktiveeritakse androgeenide süntees, follikulogeneesi protsess.
Sapikivitõbi (sapikivitõbi)
Kolelitiaas on haigus, mis on põhjustatud kolesterooli ja / või bilirubiini halvenenud vahetusest ning mida iseloomustab kivide moodustumine sapipõies (koletsüstolitiaas) ja / või sapiteedes (koledokolitiaas)..
Indikaatorid, mis viitavad rasedusdiabeedile
Diabeet diagnoositakse tüdrukul, kes on olukorras, kui uuringu tulemuste kohaselt saadakse tulemuste järgmine dekodeerimine:
- glükoosi kontsentratsioon vereplasmas esimese katse ajal on suurem kui 5,5 mmol / l;
- pärast kahte protseduuri tõusis tase 12 mmol / l-ni;
- pärast kolme testi on tase kõrgem kui 8,7 mmol / l.
Täpse tulemuse diagnoosib laborant pärast 2 laboratoorset tegevust. Kui analüüs tehti paar päeva pärast esimest ja tulemus jäi samaks, siis diagnoos kinnitatakse.
Kui diagnoos kinnitatakse, määratakse tüdrukule individuaalne ravikuur. Peaksite järgima kõiki arsti soovitusi ja järgima teatavaid reegleid. Tulevane ema peab toitumist kohandama, vähendama kehalist aktiivsust ja seisundi jälgimiseks süstemaatiliselt spetsialisti külastama. Haiguse ägedas vormis on ette nähtud täiendavad laboratoorsed meetmed ja ravimite kasutamine.
Selle diagnoosi korral peab naine kuus kuud pärast sünnitust läbima korduva glükoositesti. See on vajalik tõsiste komplikatsioonide tekkimise ohu minimeerimiseks kehas, kuna sünnitusjärgsel perioodil on see väga nõrgenenud.
Paljud naised kardavad teha glükoositaluvuse testi, kartes, et see võib loodet kahjustada. Protseduur ise tekitab tüdrukule sageli märkimisväärset ebamugavust. Kuna pärast seda ilmnevad sageli iiveldus, pearinglus, unisus ja nõrkus. Lisaks võtab tegevus sageli aega umbes 2–3 tundi, mille jooksul pole midagi süüa. Seetõttu mõtlevad tulevased emad, kas nõustuda testimisega..
Ekspertide sõnul tuleb protseduur läbi viia, sellest ei soovitata keelduda. Lõppude lõpuks aitab GTT tuvastada tüsistuste arengut ja aitab neid õigeaegselt ületada. Suhkurtõve progresseerumine võib raskendada rasedust ja põhjustada probleeme sünnituse ajal.
Milline peaks olema rase naise glükoositase ja mis ohustab selle normist kõrvalekaldumist, ütleb video.
GTT analüüs on oluline sündmus lapse kandmise perioodil. See aitab tuvastada diabeedi arengut ja kontrollida glükoosi sünteesi veres
Mitu korda ja mis perioodil uuring läbi viia, määrab raviarst, jälgides tulevase ema anamneesi.
Kõrvalekalded normist
Meditsiinistatistika kohaselt on raseduse ajal madal glükoositase palju harvem kui kõrge glükoositase. Suhkru vähenemine võib põhineda erinevatel põhjustel: raske toksikoos raseduse alguses, habras naise struktuur, alatoitumus.
Glükoosi vähenemine võib põhjustada atsetooni moodustumist veres, millel on toksiline mõju emale ja lootele.
Reeglina ei soovitata sel juhul ravimiteraapiat, kuid suhkru suurendamiseks võib arst süstida glükoosilahust, soovitada suurendada dieedi kalorsust.
Pärast raseduse teist trimestrit hakkab enamikul juhtudel vere glükoosisisaldus järk-järgult tõusma ja patsiendi seisund normaliseerub.
Paljudel rasedatel on veresuhkru taseme tõus, mis on tõsine oht. Sest võib areneda „rasedate diabeet“ või rasedusdiabeet.
Ja pole võimalik ette ennustada, kas tervis pärast sünnitust normaliseerub. Mõnel juhul see seisund kaob ja teistel diagnoositakse diabeet..
On teatud riskitegurid, mis põhjustavad kõrge veresuhkru taset:
- Pärilikkus, see tähendab haiguse esinemine lähisugulastel.
- Rasedus 35 aasta pärast.
- Polühüdramnionid, suured puuviljasuurused.
- Ülekaaluline.
- Varajane ebaõnnestunud rasedus, mis põhjustab raseduse katkemist.
- Teatud hormonaalsete ravimite võtmine viljakuse raviks.
Kõrge veresuhkru peamine oht on see, et see näitaja mitte ainult ei kahjusta naise üldist heaolu, vaid võib põhjustada ka lapse kaotuse..
Liigne glükoos kutsub esile platsenta varasema vananemise, mille tagajärjel algab hapnikunälg ja lapse emakasisene areng peatub, ta sureb.
Rasedusdiabeet tekib alajäsemete turse, liigse kaalu ja püsiva vererõhu tõusu taustal. Selle seisundi kontrollimiseks määrab arst insuliini manustamise ja tervisliku toitumise dieedi..
Kokkuvõtteks on soovitatav märkida, et kui kõrgenenud glükoos avastatakse õigeaegselt, ja pöörduge viivitamatult vastava soovituse saamiseks arsti poole, siis kõrgenenud veresuhkruga naine sünnitab täiesti terve lapse ja suhkur normaliseerub pärast lapse sündi..
Raseduse glükoositaluvuse test. Kuidas võtta GTT analüüsi?
Lapse südame all kandva naise kehas toimuvad mõnikord sellised dramaatilised muutused, mis võivad tema tervist ja heaolu negatiivselt mõjutada. Lisaks toksikoosile võivad tursed, aneemia ja muud hädad esineda ka rasedusdiabeetiks (GDM) liigitatud süsivesikute ainevahetuse häiretes. Raseduse ajal glükoositaluvuse test aitab selliseid seisundeid tuvastada või välistada..
Näidustused ja vastunäidustused
Terviseministeeriumi protokollide kohaselt peaksid kõik tulevased emad läbima selle uuringu ajavahemikuks 24 kuni 28 nädalat. Raseduse ajal on kõige olulisem suhkrukõvera analüüs naistele, kes on ohus. Näiteks kui perekonnas on dokumenteeritud diabeedijuhud või patsiendil endal on juba probleeme süsivesikute ainevahetusega. Uurimine tasub oodata emasid, kus uriini analüüsimisel leiti glükoos. Ohus on ka ülekaalulised naised.
Riskiteguritega rasedatel naistel tehakse glükoositaluvuse test (GTT) kohe pärast registreerimist, seejärel uuesti 24 kuni 28 nädalat.
Uuringule saatekirja annab raviarst, näidates ära monosahhariidi annuse. GTT-l on ka mitmeid vastunäidustusi:
- Glükoosi laadimine on vastunäidustatud naistele, kelle veresuhkru tühja kõhu sisaldus ületab 7,0 mmol / l (mõnes laboris 5,1 mmol / l).
- Ärge testige alla 14-aastaseid patsiente.
- Kolmandal trimestril, pärast 28-nädalast tiinusperioodi, kujutab süsivesikute koormus lootele ohtu, seetõttu viiakse see läbi rangelt vastavalt arsti juhistele. Pärast 32 nädalat pole kunagi määratud.
- Uuringut ei tehta põletikuliste protsesside, infektsioonide, pankreatiidi ägenemise, dumpingu sündroomi suhtes.
- Glükeemia taset tõstvate ravimitega farmakoteraapia taustal pole mõtet läbi viia uuringut glükoositaluvuse halvenemise kohta..
- Raske toksikoosiga rasedate jaoks on test paljude tagajärgedega ohtlik. Süsivesikute koormus pole eriti meeldiv ja võib ainult halvendada iiveldust ja muid sümptomeid.
Testimiseks ettevalmistamine
Selleks, et raseduse ajal glükoositaluvuse testi tulemused oleksid usaldusväärsed, peate uuringuks korralikult ette valmistama. Enne GTT-d on oluline mitte muuta oma tavapärast dieeti kolm päeva, süüa piisavalt süsivesikurikkaid toite. Sel perioodil on vajalik ka regulaarne füüsilise tegevuse ajakava. Öösel enne glükoositaluvuse testi vähemalt 8 tunni jooksul on lubatud ainult vesi ja toitu ei tohi tarbida. 11-15 tundi enne uuringut on oluline alkoholist täielikult loobuda. Sel ajal on ka suitsetamine keelatud. Viimane söögikord peaks sisaldama vähemalt 30 g süsivesikuid.
Kui järgite paljusid neist kohustuslikest reeglitest, läbib GTT tavapäraselt ja tulemused on usaldusväärsed. Parem on pöörduda oma arsti poole, et üksikasjalikult öelda, kuidas kahetunnist testi õigesti teha. Samuti tasub temaga nõu pidada tõenäoliste riskide, sündimata lapse kahjustamise, uuringute teostatavuse ja hülgamise võimaluse osas..
GTT protseduur
Kuidas teha raseduse ajal glükoositaluvuse testi? Esiteks peaksite uuringuks korralikult ette valmistama, järgides kõiki arsti soovitusi. Testimine algab tühja kõhuga veenist vere analüüsimiseks ja suhkru taseme fikseerimisega, seejärel süsivesikute koormusega. Mõnes laboris võetakse sõrmepulk ja mõõdetakse testribadega glükoositaset. Kui saadud indikaator ületab väärtust 7,5 mmol / l, ei tehta süsivesikute koormust.
Lihtsaimaks võimaluseks peetakse suukaudset glükoositaluvuse testi (OGTT), kui patsient joob glükoosilahuse veega 5 minutiga. Teatavate näidustuste kohaselt manustatakse glükoosi intravenoosselt, kui sellist testi ei ole võimalik teha näiteks raske toksikoosi tõttu. Monosahhariidi annus erinevates laborites on erinev, see on 75 g või 100 g. Selle määrab arst..
Pärast süsivesikute koormust mõõdetakse suhkru väärtusi kahes etapis: 1 tunni pärast, seejärel 2 tunni pärast. Kuni testi lõpuni on suitsetamine ja füüsilise koormuse suurendamine keelatud. Kui raseduse ajal on suhkrukõvera väärtused väljaspool normi piiri, võib see olla märk rasedusdiabeedist. Kuid lõpliku diagnoosi saab teha alles pärast endokrinoloogiga konsulteerimist. Süsivesikute ainevahetushäire raskuse selgitamiseks määratakse glükeeritud hemoglobiini vereanalüüs.
Dekodeerimine ja tulemuste tõlgendamine
Glükeemiliste häirete diagnostilised kriteeriumid kehtestab WHO. Indikaatorid glükoosi normist vereplasmas veenist (koormus 75 g):
- hommikul tühja kõhuga - alla 5,1 mmol / l,
- 1 tunni pärast - vähem kui 10 mmol / l,
- 2 tunni pärast - vähem kui 8,5 mmol / l.
Glükoositaluvuse halvenemine (IGT) määratakse järgmiste näitajate abil:
- hommikul tühja kõhuga - 5,1 kuni 7 mmol / l,
- või tund pärast süsivesikute koormust - 10 mmol / l või rohkem,
- või kahe tunni pärast - 8,5 kuni 11,1 mmol / l.
Plasma süsivesikute tase üle normi viitab rasedusdiabeedile. Kuid ebanormaalne suhkrukõver raseduse ajal on mõnikord ka valepositiivne tulemus, mis on seotud hiljutiste operatsioonide, ägeda infektsiooni, teatud ravimite ja tugeva stressiga. Glükoositaluvuse halvenemise diagnoosimise vältimiseks peate järgima testimiseks ettevalmistamise reegleid ja teavitama arsti teguritest, mis võivad tulemusi moonutada..
Suhkruhaiguse selge näitaja on tühja kõhuga võetud proovi 7 mmol / l piiri ületamine või mis tahes muu proovi 11,1 mmol / l piiri ületamine.
Kas peaksin testimisega üldse nõustuma??
Raseduse ajal glükoositaluvustesti tegemine on paljude naiste jaoks murettekitav. Tulevased emad kardavad, et see mõjutab loodet negatiivselt. Protseduur ise toob sageli ebameeldivad aistingud iivelduse, pearingluse ja muude sümptomite kujul. Rääkimata sellest, et hommikul on vaja eraldada vähemalt 3 tundi glükoosikoormuse testiks, mille jooksul te ei saa süüa. Seetõttu ei ole harvad juhud, kui rasedad soovivad uuringutest keelduda. Siiski peaksite mõistma, et parem on selline otsus kooskõlastada oma arstiga. Ta hindab uuringu teostatavust erinevate tegurite jaoks, sealhulgas patsiendi pikkust, raseduse kulgu jne..
Erinevalt meist, Euroopas ja USA-s, ei tee glükoosisisalduse skriinimist naised, kellel on madal glükeemiliste häirete tekkimise oht. Seetõttu näib testimisest keeldumine rasedatele naistele, kes sellesse kategooriasse kuuluvad, õigustatud. Madala riskina kvalifitseerumiseks peavad kõik järgmised väited olema tõesed:
- Teil pole kunagi olnud olukorda, kus test näitaks, et teie veresuhkru tase on normist kõrgem.
- Teie etnilisel rühmal on madal diabeetioht.
- Teil ei ole esimese astme sugulast (vanemat, õde-venda ega last), kellel oleks II tüüpi diabeet.
- Oled alla 25-aastane ja normaalkaalus.
- Teil ei olnud eelmisel rasedusel halbu GTT-tulemusi.
Enne testimisest keeldumist kaaluge diagnoosimata rasedusdiabeedi tagajärgi. See toob kaasa lapse ja ema enda tüsistuste suure esinemissageduse, suurendab sünnitusjärgsel naisel aja jooksul II tüübi diabeedi tekkimise riski.
Statistika ütleb, et umbes 7% ametis olevatest naistest seisab selle probleemiga silmitsi. Seega, kui on isegi vähimatki muret, on parem määrata glükeemiline profiil. Siis, isegi suurenenud näitajate korral, saavad arstide jõupingutused minimeerida riske nende enda tervisele ja beebi arengule. Tavaliselt soovitatakse spetsiaalset dieeti glükoositaluvuse halvenemise ja paljude individuaalsete retseptide jaoks.