Flora, Levadia, Kalju – kõik nad on lahedad
Aga just nii sel laupäeval juhtub, sest Eesti meistriliigas on enne viimast mängude vooru võimalused meistriks tulla nii Nõmme Kaljul, Floral kui ka I Levadial. Neist favoriit on Kalju, kel piisab Hiiu staadionil Narva Transi alistamisest.
Aastate eest ütles spordisangar Allar Levandi halvustavalt, et jalgpallis Eesti meistriks tulek on sama, kui olla Moskvas ühe metroojaama meister. Sellist jampsimist kuuleb siit ja sealt veel praegugi. Tegelikult toob jalgpalli Eesti meistri tiitel lisaks aule ja uhkusele – ja tõepoolest paljudele välismängijatele on see auasi kirjutada oma CV-sse, et nad on ühe Euroopa Liidu riigi vutimeistrid – suure raha. Tänavune Eesti meister saab tänu tuleval aastal eurosarjades osalemisele oma kaukasse vähemalt miljon eurot.
Eesti koduses jalgpallis on praegu A ja O Flora, Levadia ja Kalju. Nad on valinud erinevad teed, mis huvitaval kombel on ikkagi kõik sümpaatsed. Flora meenutab paljuski jalgpalliakadeemiat, kus suur rõhk on noormängijate arendamisel. Kalju on klubi, kes peale edu palliplatsil panustab turundusele. Levadia mängib alati võidule – on lause, mida vist isegi olen vähemalt kümme korda kirjutanud.
Samas tuleb paraku nentida, et kodune klubijalgpall on kreenis Tallinna suunas. Sellistel vanadel vutikantsidel nagu Pärnu ja Tartu on viimane aeg samm edasi astuda ning luua oma profimeeskond. Jalgpalli kullaheitlus ei peaks olema vaid pealinna klubide siseasi!