Lahemaa rahvuspark asutati 1971. aastal ja me olime selle üle väga õnnelikud. See oli üks väheseid rahvuslikke ettevõtmisi, mis stagneeruva Nõukogude Liidu tingimustes eestlastel õnnestus ning meie armsate pärandkoosluste ja puhta looduse hoidmise riiklik tagamine toitis meie rahvuslikku uhkust.
August 2017
Vabaerakond lõi töörühma eesmärgiga uurida, kas kodanikupalga või tingimusteta põhisissetuleku rakendamine Eestis on võimalik. See on idee, mis esialgu nii mõnegi meie vabakonservatismi maailmavaadet kandva paremtsentristliku erakonna liikme harja punaseks ajab.
Tänaseks on asi selge: Savisaare valimisliit tuleb. Jääb üle üksnes küsimus, miks ta seda teeb, mis on selle eesmärk ja motiivid? Kindel on see, et Savisaar püüab palju priskemat kala, kui seni on avalikkuse ees arvatud.
Keskerakonna praegused ja endised liikmed on teinud hulga avaldusi, et Savisaare valimisliidu moodustamine kannab endas erakonnalt väljapressimise eesmärke. Senini arvati, et Savisaar loobub valimisliidust ja säilitab erakonna ühtsuse, mille hinnaks on rahalised hüved, nagu käimasoleva kriminaalasja kulude kandmine ja ajaloonõuniku tasuline koht erakonnas.
Eesti mahajäämus tootmise digiteerimisel mõjuks ootamatult, kui meil poleks pikaajalisi kogemusi juhtimisoskuste puudulikkuses. Meie rahvusliku juhtimise oskusteave on jäänud 19. sajandi mõisatallide tasemele, mida on kirjeldanud klassikud Eduard Vilde jt, kuid hea kujundi asjaolude mõistmiseks leiame ka Aleksei Tolstoi raamatust „Kuldvõtmeke” nukuteatri omaniku Carabas Barabasi kujul.
Taluliikumise eestvedaja Kaul Nurm asutas Eesti Peretalude Liidu, et väiksemate talude huve kaitsta. Kui Kaul Nurm ETKLi peadirektori ameti maha pani, lubas ta hakata tegelema fotograafia ja koorilauluga. Siiski tundis ta, et peretalud vajavad eestkõnelejat ja tuge.
Intervjuu Silja Lättemäele (Maaleht).
Miks Eesti Peretalude Liit loodi?
Olin veel Eestimaa Talupidajate Keskliidu peadirektor, kui asutasime MTÜ Eesti Peretalude Liit, meil on praegu 40 liiget. Juhatuses olen mina koos Karukämbla talu peremehe Ants Aamaniga.
Kohaliku omavalitsuse mõte on tagada kohalike huvide kaitse ning hoolitseda teede, haridusasutuste, heakorra ja muu sellise eest. Kahjuks tiritakse omavalitsusi valimiste eel järjekindlalt suurtesse konfliktidesse. Ühed töötlevad venekeelset elanikkonda, teised teevad parteikaaslastele ära ja kolmandad tahavad lahendada Tallinna volikogust Euroopa migratsiooniprobleemi.
Sõnapaar «kohalik poliitika» muutub sõnakõlksuks ning väärtuslik kohalik identiteet hajub.
Rahvusringhääling valgustas vaatajaid mõni aeg tagasi uudisega, et Saaremaa vallavanemaks pürgijate ring hakkab selguma, sest kandideerivad nimekirjad on oma esinumbri kandidaadi välja öelnud.
Esinumbrid on enamasti tuntud ja auväärsed, juhtimiskogemusega ja motiveeritud. Aga kui võimalike vallavanema kandidaatide ring ainult nendega piirdub, on üks hea võimalus siiski maha magatud.
Olen Tartus sündinud, üles kasvanud ja elan siin. Võin julgelt öelda, et olen põline tartlane. Kokku olen puutunud erinevate asjastute ning võimuesindajatega. Mina ei kuulu nende hulka, kes arvavad, et Tartus on kõik halvasti.
Haldusreformi järel on omavalitsused suuremad ja volikogude vastutus suurem. Ühinevate piirkondade puhul paratamatu meie-teie sündroom vajab lahendamist ja ühtekuuluvustunne tekitamist, kuid on ka oht, et vanad tülid kanduvad edasi uutesse volikogudesse.
Sõnastasin paar kuud tagasi Keskerakonna küsimuse peaminister Ratase jaoks. Kas ehitada Eestit ja lasta Keskerakonnal laguneda või vastupidi – ehitada Keskerakonda ja lagundada sellega Eestit. Oudekki Loone väljaastumine Kreeka meedias meenutab seda taas. Midagi ei ole muutunud, peaminister seisab jälle küsimuse ees, kas Keskerakonna parlamendiliikme seisukohad on ka tema seisukohad? Ehk kas kommunismi kuriteod on natsismiga võrdselt hukkamõistetavad või mitte?
Kirjandusteadlane, Vabaerakonna liige Sirje Kiin arutab fašistliku ideoloogia üle ja küsib, kas Eestis tärkab ka seesamune jõud.
Selle käigus rammist üks neonatsidest autoga vastuprotestijate rahvasumma, tappes ühe noore naise ja vigastades paarikümmet inimest. Ameerika presidendil Donald Trumpil, kelle võimule hääletajate seas olid muuhulgas needsamad neonatsidest rassistid, on keeldunud äsjast kodumaist terroriakti selleks nimetamast.
ME KÕIK OLEME kuulnud ja lausa harjunud, et Tallinnas valmivad enne valimisi teejupikesed ja pargikesed, mida peab lindilõikamisega avama. Ent kas oleme märganud, et sisuliselt sama sünnib ka väikestes valdades ja linnades?
Ansipi ja Savisaare alustatud vastasseis on kujundanud küürakaid mängureegleid ning surunud peale lihtsaid loosungeid. Paistab, et sotsid ja EKRE-lased tahavad tekitada uut konflikti – globaaleestlane vs maarjamaalane.
Demokraatia on oma olemuselt muidugi konfliktne. Lääne mõtlemine on loonud parlamendi selleks, et erinevad ühiskonnagrupid ei peaks enam iga suurema arusaamatuse puhul vägesid kokku ajama ja teineteise kõrisid lõikama. Asju saab klaarida vaieldes ja ennast seaduslike tegudega kehtestades.
Viimasel ajal on parteilaste ja Riigikogu liikmete sulest ilmunud kirjutisi lehtedes, kus räägitakse partinimekirjade profesionaalsusest, õigusest, vastutusest ja valimisliitude valimist umbusaldusena Eesti poliitilisele süsteemile. Niikaugele jõudis isegi eelmisel nädalal Õhtulehe juhtkiri. Siinkohal tahaks neid väiteid laiendada ja ka valimisliitude poolt vaadatuna kommenteerida.