Riiklik julgeolekunõunik on presidendi täitevametis juhtiv ametikoht ja nõustab presidenti riiklikes julgeolekuküsimustes. Riiklik julgeolekuasutus on üks presidendi kõige olulisemaid ametnikke, mõnikord suunates riigisekretäri ja kaitseministri mõju riigi julgeolekule ja välispoliitikale. Kuigi president juhatab riiklikku julgeolekunõukogu, jälgib NSA nõukogu töötajaid ja vastutab Valge Maja sõnul „administratsiooni välispoliitika, luureandmete ja sõjaliste jõupingutuste koordineerimise eest”.
Roll muutub presidendiga
Riiklikud julgeolekunõustajad nimetab ametisse president. Princetoni Ülikooli uuringu kohaselt võib NSA roll olla ebamäärane ja seda kujundavad sageli presidendi enda kalduvused ja kaasatud isikute isiksused. Mõnel juhul mängib valitsusväline julgeolekupoliitika olulist rolli poliitika kujundamisel. Näiteks mainitakse uuringus Richard Nixoni kuulsat NSA, Henry Kissinger, kes oli palju mõjukam kui ükski teine nõustaja, eriti välispoliitikas.
Mida ta võtab, et olla NSA
Kuna riiklik julgeolekuasutus on niivõrd oluline positsioon, on vaja muljetavaldavaid volitusi, et seda isegi töö jaoks kaaluda. President Barack Obama valitsusväliste osalejate Susan Rice taustal on näidatud, mida ta peab nimetama. Rice oli silmapaistev üliõpilane Stanfordi ülikoolis, kus ta oli ajaloos. Ta oli ka Rhodes Scholar, kes sai Oxfordi magistrikraadi rahvusvahelistes suhetes. Keskendudes välispoliitikale, töötas ta Rahvusliku Julgeolekunõukogu ja riigiosakonna töötajatega ning oli neljaks aastaks alaline esindaja ÜROs.