Sellest ajast peale, kui Madiken kunagi oma robottolmuimejast nii hellitavalt kirjutas, olen mina pidevalt mõelnud, et tahaks ka. Ometi on igasuguseid muid väljaminekuid nii palju, et see tolmuimeja mõte on koguaeg lükunud kuskile kaugemasse tulevikku. Lõpuks halastas mulle jumal, või tegelikult Stokker.ee, kes pakkus mulle varianti kahte tolmuimejat testida. Kuna kaks on alati parem kui üks, võtsin ma pakkumise kiiresti vastu.
Testimiseks toodi siis mulle kallim ja soodsam variant. Kallima mudel on BotVacD85 (LINK), mille hinnaks on 599€. Odavama mudeliks on aga Neato Signature (LINK), mille hinnaks on tunduvalt rahakotisõbralikum 359€. Kohe esimesel päeval kraapisin ma ühe neist pakendist välja ja olin valmis teda kohemaid proovima. See oli siis see odavam, Neato mudel.
Küll aga selgus toote pakendist välja võtmisel selline tõsiasi, et toode peab vähemalt 12h laadima. Nõudmised olid veel sellised, et laadimispunktis peab olema mõlemalt poolt meetrike maad, et robotike ikka peale imemist koju oskaks minna. No selge, panin siis roboti laadima, aga tema kaunis vilkuv tuli, mis andis märku tühjast akust, tõmbas ligi ka meie pere näperdajat, Mari. Täitsa ausalt umbes 100x käisin ma teda selle masina juurest ära toomas ja minuti pärast oli ta jälle tagasi START nuppu tagumas. Seega see vaene robot muudkui sai sisse ja välja lülitatud, kuni meil tuli mõistus pähe ja ta tagumisse tuppa, kinnise ukse taha laadima peitsime.
Tagatuppa me ta muidugi unustasime, kuni hea leiutis jälle meelde tuli. Tõime masina suure tuppa tagasi ja panime tööle. Alguses, esimesed paar minutit, tegi masin no nii kõva lärmi, et ma arvasin, et naabrid saevad kuskil mingisuguseid puid või midagi. Tegime masina lahti ja vaatasime, et ehk on kuskil mingi paberike sisse jäänud või miskit, et ta sellist põrgumüra teeb, aga ei miskit. Kõik oli puhas. Samas koristades ta vahepeal mürises ja siis oli üsna vagusi ka, nii et kui mõni tolmuimejaekspert mulle öelda oskab, miks see masin nii teeb, siis olen üks suur kõrv. Juhend ja õpetus igatahes selle koha pealt ei aidanud.
Kui mürin välja jätta, tegi robot oma tööd usinalt. Tiirutas mööda tuba ringi ja muudkui imes. Ma ei mäletagi, kaua tal see üks raund imemist aega võttis, aga tehtud ta sai ja põrand oligi puhas. Kohe päris ausalt.
Mitte, et Mari sellegi lihtsaks oleks teinud, sest kui enne oli tal tarvis seda masinat sisse lülitada, siis hiljem oli tore sellel järele joosta ja seda omakora välja lülitada, no saa siis nüüd aru nendest lastest ja nende loogikast.
Kui lõpuks see esimene masin testitud sai, oli järg teise ja kallima käes. Esiteks polnud me seda loomulikult veel laadima pannud, seega pidime jälle ootama järgmise päevani, et ta “kõhu täis sööks” ja siis imema hakkaks. Ettevaatlikult vaatasime üle kõik põrandad, sest lisaks sellele ühele nupunäppijale on meil majas teine vennike, kes pidevalt põrandale loiku tegema kipub. Kuna robot väga pissi imeda ei taha, siis on hädavajalik enne kõik loigud likvideerida ja asjad kokku korjata, et robot kenasti koristada saaks. Lisaks ei tahtnud ma, et see kallim katki läheks, sest minu koostöös Stokkeriga sai kokku lepitud, et kallim kuulub ikka tagastamisele, teisega võin aga elu lõpuni kodus tolmu imeda, kui tahan.
Mille poolest see kallim siis erines. No hmmm… Esiteks ta juba näeb välimuselt uuem välja. Uhke puutetundlik ekraan on tundlikum ja reageerib kiiremini. Töötab samuti põrisedes, kuid kordi vaiksemalt kui odavam mudel. Aku laadis tal ikkagi sama kaua, 12h.
Me alguses vaatasime, et no mis ta nüüd loll teeb. Ühe väikse tiiru ja ruttu oma pessa tagasi. Tegelikult ta töötabki niimoodi ringitades. Teeb muudkui suuremaid ja suuremaid ringe, kuni terve tuba kenasti imetud on. Mulle tundus, et kallim oli ka selle võrra efektiivsem, et tal olid ka küljel harjased, mis seinaääri kenasti kraamisid, samas on tal ka suurem mahuti, kuhu sodi sisse korjata, seega tuleb seda harvemini puhastada. Natikene madalam on ta ka, aga diivani alla ei mahtunud nad mul kumbki, kapi alla pugesid aga mõlemad. Navigeerimisoskus on neil mõlemal sama, seega nad mõlemad ongi sellised organiseeritud ja tiirutavad. Mõned robottolmuimejad tiirutavad niisama sihitult ringi, aga neil on mõlemal kindel plaan, et mis nad teevad ja kuhu nad lähevad.
Väikestest takistustest “astuvad” nad mõlemad üle. St tagarattad saavad ka kõrgemale minna, juhuks kui nad mingi vidina taga kinni jäävad, siis nad natukene ukerdavad aga saavad ikka lõpuks oma eluga edasi liikuda ja jätkata oma imemist.
Mis on minu arvamus praegu? Käsi südamel pean ütlema, et eks see uuem ole parem. Enamasti uued on ju alati paremad. Ikka uhkemad võimalused ja ilusam disain ja vaiksem imemine ja kui raha küsimuseks ei ole, siis eelistaksin mina BotVac. Uuema asja ostmisega kaasneb kindlasti ka see, et masinad püsivad siis kauem …moodsamad? Ma ei tea, kas ma väljendan ennast piisavalt selgelt, aga mingi 5 aasta pärast on raudselt ju veelgi uhkemad süsteemid ja siis on see Neatokene nende kõrval kuidagi eriti vanamoodne. Kui aga see vanamoodsus sind üldse ei huvita ja tahad lihtsalt, et su põrandad puhtad oleksid, ilma, et sa ise tolmuimejaga vehkima ei peaks, siis julgen soovitada ka Neatot.
Mis siis, et müriseb. Kõik tolmuimejad ju mürisevad, aga sellega ei pea sa ise vähemalt kaasas jooksma, vaid saad muid toimetusi teha samal ajal. See minu jaoks nii suur miinus ei ole isegi. Ok, ööseks seda vist tööle ei paneks, aga mina ei saa enda oma hetkel nagunii ööseks panna, sest Lotte võib ju kuskile ookeane maha jätta ja selle pärast tuleb mul robot tööle panna enda valvsa silma all.
Kes rohkem infot soovib, siis neil on endal kodukal ka väikene tutvustav video nende mõlema kohta:
Kui minul oleks praegu kohe vaja üks neist osta, siis mina isegi ostaksin Neato. Jah, on natukene kehvem, aga see on nii natukene ja selle lisa paari sotiga ma saan midagi muud põnevat teha, sest ma ju nägin oma silmaga, et imeb ju kenasti ja teeb oma töö 100% ära. Kui aga keegi tuleks ja ütleks, et kuule, kui tahad ma võin sulle selle lisa 200 kinkida, et sa parema roboti saaks, siis ma kätt ette ei paneks. Seega asi on lihtsalt rahakoti suuruses. Soovitan ausalt mõlemat ja ma usun, et iga koduperenaine oleks õnnelik ükskõik kumba enda kuuse alt leides.
Mina ka ei kujuta enam ette elu ilma sellise võrratu vahendita, kui robottolmuimejata. No lihtsalt nii hea ja mugav on. Eriti mugav oleks muidugi siis, kui ma Lotte pissi enne kraamima ei peaks, aga noh ehk see loom ka kunagi õpib ja siis ma saan hea elu peale üle minna. Nii kaua aga olen ise ustavalt kõrval ja kuulan, kuidas puitpõranda vahelt puru kolisedes masinasse imetakse. Kohe hea on olla!