Podcast # 412: vandenõu ja saladuste jõud
Veel 2016. aastal tekkis popkultuuris veider lugu. Professionaalne maadleja Hulk Hogan võitis 115 miljoni dollari suuruse kohtuvaidluse kuulujutte käsitleva veebisaidi Gawker vastu tema nõusolekuta tehtud seksiteibi avaldamise eest. Võit oli mõnevõrra üllatav, kuid tõeline üllatus oli see, kes tegelikult oli kohtuasja taga; see polnud Hogan ise, vaid PayPali miljardärist asutaja Peter Thiel. Thielil oli Gawkeri vastu jahvatamiseks oma kirves ja ta oli seda lihvinud alates 2007. aastast. Ta oli plaaninud Gawkeri maha võtta juba peaaegu kümme aastat. See, mis võib tunduda kuulsuste ja skandaali räpase loona, sisaldab tegelikult üllatavalt tugevaid õppetunde kättemaksu, stoilismi, strateegia, visaduse, hubrise, privaatsuse ja saladuste alahinnatud jõu kohta. Minu tänane külaline süvenes oma uude raamatusse sellesse loosse ja selle teadmistesse, Vandenõud: Peter Thiel, Hulk Hogan, Gawker ja intriigi anatoomia. Tema nimi on Ryan Holidayja on ka selle autor Kasvuhäkkerite turundus, Takistus on tee, Ego on vaenlane, jaDaily Stoic. Täna arutame Ryaniga saates tema viimast raamatut ja õppetunde loost, mis kõlab sarnaselt tänapäevaga Monte Cristo krahv.
Kuva esiletõstud
- Miks Ryani see lugu köitis? Kuidas ta selle kroonikasse sattus?
- Kuidas valis Ryan sellele raamatule lähenemise? Kuidas ta kirjutas selle teisiti kui enamikul ajakirjanikel juba oli?
- Gawker.comi taustteave ja Peter Thieli väljasõit
- Miks kulus Thielil 4+ aastat, enne kui ta mõistis, et ta suudab midagi ette võtta
- Kuidas leidis Thiel Hulk Hogani juhtumi Gawkeri vastu ja maksis lõpuks?
- Mida tähendas Ryan, nimetades Thielit 'kõrge agentuuri' isikuks
- Kas inimesest saab kõrge agentuur? Või oled sa sellisena sündinud?
- Miks Thiel tahab, et teda alahinnataks ja radari alla jääks?
- Miks on konkurents kaotajate jaoks
- Erinevus vandenõu ja sõja vahel
- Miks Thiel pigem kättemaksu otsis, kui näiteks probleemile stoilise lähenemisviisi järgi?
- Kas Thiel läks liiga kaugele? Miks tema identiteet ja skeem avaldati?
- Miks võib saladus olla tõhus ja võimas vahend asjaajamisel?
- Privaatsuse väärtus meie kaasaegses läbipaistvas ühiskonnas
- Kuidas kõik selle loo mängijad kujunesid?
- Mis juhtus, kui Thiel ja Denton isiklikult kohtusid?
- Ryani strateegia, asjade ajamise jne väljavõtmine
Podcastis mainitud ressursid / inimesed / artiklid
- Minu esimene podcast Ryaniga: Takistus on nii
- Minu teine podcast Ryaniga: Ego on vaenlane
- Sel aastal peate uudiste vaatamise lõpetama
- Kas on põhjust uudistega kursis olla?
- Nick Denton
- 'Peter Thiel on täiesti gei, inimesed'
- Peter Thiel
- Plutarhi oma Paralleelsed elud
- Null ühele autor Peter Thiel
- Monte Cristo krahv
- 21 epigrammi, mille järgi peaks iga mees elama
- Arusaamatu Machiavelli
- A.J. Daulerio
- Võitleja piloot, kes muutis sõjakunsti
Võtke ühendust Ryaniga
Kuula Podcasti! (Ja ärge unustage meile ülevaadet jätta!)
Podcasti sponsorid
Kodanik. Nende Promasteri kollektsioon valmistab kellasid oma piire ületavatele meestele. Ja Citizeni Echo Drive tehnoloogia abil on teie kella toiteallikaks mis tahes lamp ja see ei vaja kunagi akut. Minema CitizenWatch.com/podcast rohkem teada saada.
Salvestatud koos ClearCast.io.
Lugege ärakirja
Brett McKay: Tere tulemast Podcast'i väljaandele The Art of Manliness. Veel 2016. aastal tekkis popkultuuris veider lugu. Elukutseline maadleja Hulk Hogan võitis 115 miljoni dollari suuruse kohtuprotsessi kuulujuttude veebisaidi Gawker vastu temast ilma tema nõusolekuta tehtud seksilindi avaldamise eest. Võit oli mõnevõrra üllatav, kuid tõeline üllatus oli see, kes tegelikult oli kohtuasja taga. See polnud Hogan ise, vaid PayPali miljardärist asutaja Peter Thiel. Thielil oli Gawkeri vastu jahvatamiseks oma kirves ja ta oli seda lihvinud alates 2007. aastast. Tegelikult oli ta plaaninud Gawkeri maha võtta juba peaaegu kümme aastat. Ja see, mis võib tunduda kuulsuste ja skandaali räpane lugu, sisaldas tegelikult üllatavalt tugevaid õppetunde kättemaksu, stoilisuse, strateegia, visaduse, rummu, privaatsuse ja saladuste alahinnatud jõu kohta.
Minu tänane külaline süvenes sellesse loosse ja selle teadmistesse oma uues raamatus Conspiracy: Peter Thiel, Hulk Hogan, Gawker ja intriigide anatoomia. Tema nimi on Ryan Holiday. Oli teda mitu korda saates. Ta on raamatute Growth Hacker Marketing, The Obstacle Is the Way, Ego Is Enemy ja The Daily Stoic autor. Täna arutame Ryaniga saates tema viimast raamatut ja õppetunde, mida võime võtta loost, mis sarnaneb tänapäevase Monte Cristo krahviga. Pärast saate lõppu saate vaadata saate märkmeid aadressil aom.is/conspiracy. Ryan liitub minuga nüüd clearcast.io kaudu.
Hea küll, Ryan Holiday, tere tulemast saatesse tagasi.
Ryan Holiday: Jah, aitäh, et mind leidsid. See on olnud mõnda aega.
Brett McKay: Jah. Ma arvan, et see on teie jaoks kolme turba. Ma arvan, et sa oled üks
Ryan Holiday: Kas see on rekord?
Brett McKay: Noh, ei, see pole plaat, kuid eksklusiivne ettevõte.
Ryan Holiday: Okei.
Brett McKay: Ma arvan, et on ainult kaks või kolm inimest, kes on kolme turbaga hakkama saanud.
Ryan Holiday: Ma võtan selle.
Brett McKay: Noh, sul on uus raamat välja antud. Seda nimetatakse vandenõuks: Peter Thiel, Hulk Hogan, Gawker ja intriigide anatoomia. See on raamat, mis räägib Ameerika meediaajaloo ühest veidramast juriidilisest juhtumist. Hiljem käsitleme mõningaid üksikasju nende jaoks, kes pole sellega kursis, kuid ma olen uudishimulik, kuidas te lõpuks ikkagi olite tüüp, kes omamoodi kirjutas selle imeliku juhtumi, milles osalesid miljardärid, miljonär , meediamogul ja Hulk? Kuidas see juhtus?
Ryan Holiday: Mõnes mõttes pole mul aimugi. See tabas sama palju üllatusi, kui arvan, et tabas kedagi teist. Mõnes mõttes arvan, et see on natuke õige koht ja aeg, kuid minu jaoks on see ka põhjus, miks panete ennast sinna ja võtate riske ning proovite kirjutada erinevatest asjadest. Et see oleks aastate jooksul meedia kohta üsna ulatuslikult kirjutanud, ja ma kirjutasin selle juhtumi kohta veeru, kuna jälgin seda uudistes. Ainuüksi selle miljardäri plaanimine kümme aastat salaja kättemaksu saamiseks oli minu esmane juhtunu mõte ja kirjutasin sellest selle artikli. Ja Peter Thiel, kes oli see miljardär, saatis mulle pärast seda meili, nii et hakkasime tema ja mina rääkima. Ja siis kirjutasin veeru sellest, miks inimesed peaksid uudiste vaatamise lõpetama, kuidas me liiga palju uudiseid tarbime, ja võtsin selle omamoodi filosoofiliselt. Ja siis sain pärast seda soovimatu meili Nick Dentonilt, kes on Gawkeri asutaja, see on ettevõte, millele Thiel oli kätte maksnud.
Nii et mõtlesin justkui raamatu tegemisele ja siis oli mul juurdepääs mõlemale põhimõttele. Mulle tuli pähe, et ma olin ilmselt ainus inimene planeedil, kes rääkis nende kahe sureliku vaenlasega. Ja siis ma lihtsalt vedasin selle mõtte oma kirjastusele ja see oli võistluste jaoks väljas. Ja see oli tõesti hirmutav ja hirmutav, ilmselgelt, et ta polnud varem kirjutanud sellises narratiivis, aimekirjanduse vormis ja kirjutanud tüübist, kes oli just 100 miljoni dollari suuruse ettevõtte pankrotti viinud, mis talle ei meeldinud. Nii et see oli mitmel viisil hirmutav, kuid minu jaoks on need just sellised projektid, mida soovite kirjanikuna ette võtta, ja nii said kõik need asjad kokku ja raamat on selle tulemus .
Brett McKay: Kuidas te sellele raamatule lähenesite? Sest olgu, tegemist on sekslindiga ja seega oleks lihtne keskenduda vaid sellele ja selle detailidele, kuid te ei teinud seda. Tundus, et kasutasite loo ümberjutustamisel ja ka selles, mida me sellest õppida võime, pigem filosoofilist lähenemist.
Ryan Holiday: Noh, üks imelik asi, sest see on ilmselgelt olnud intensiivselt kajastatud lugu. See hõlmab Silicon Valley ja New Yorgi meediat ning meediat ennast ja esimest muudatusettepanekut ning professionaalset maadlejat. See on kõik need asjad, nii et ajakirjanikud on seda palju kajastanud. Ja mis tundus, et nad läksid põhimõtteliselt valesti, ja ma arvan, et me näeme seda üldjoontes palju meedias kajastatud ja kui inimesed vaatavad sporti ja neil on kommentaare või kui nad järgivad poliitikat ja neil on kommentaare, tahavad inimesed vaielda teiste inimeste motivatsiooniga .
Peter Thiel ütles, et tegi seda, sest arvas, et see puudutab õiglust ja maailma parandamist. Ja siis ütlesid kõik meedias: 'Ei, see pole tõsi. Tegite seda seetõttu, et kardate või olete kuri või kõik need asjad. ' See on nagu, kui ma ütlen teile, Brett, et ma olen solvunud, ei saa te minuga vaielda selle üle, kas ma olen solvunud või mitte, kuid võite teha aega, et välja mõelda, miks ma end sellisena tunnen Ma tunnen.
Ja see, mida ma raamatus proovisin teha, lõppkokkuvõttes ja see oli minu jaoks venitus kui lihtsalt inimesele, kellel oli endal eelarvamused, on nagu, okei, miks tegi see miljardeid dollareid väärt kutt, kes võis kõike teha ta soovib oma ajaga, kelle asutanud on need tohutud ettevõtted PayPal, ta on esimene investor Facebookis, ta on Palantiri asutaja, miks ta oleks kogu selle aja selle asja peale kulutanud? See pidi olema tema jaoks tõesti oluline ja tal pidi olema siiras motivatsioon. Nii et ma küsin temalt ja ma saan aru, mis see on, ja püüan seda väljendada nii erksalt ja sügavalt, kui tema seda tunneb.
Ja siis teisest küljest ei ole see justkui Gawker, ja me langetame mingisuguse, ma arvan, languse loo väikestesse vihjetesse, kuid Thiel ja Gawker olid üksteisele vastuseisu põhjuseks see, et Gawkeri kirjanik 2007. aasta oli Thielist homoks jäänud. Nüüd, kui Gawker selle artikli kirjutas, ei mõelnud nad: 'Mis on kõige julmem, õelam, pentsikam asi, mida me teha saame?' Nad arvasid, et see on oluline, et see on uudisväärtuslik. Neil olid omad motivatsioonid. Sokrateselt on see rida, kus ta ütleb: 'Keegi ei tee tahtlikult valesti.'
Ja nii oli raamatu üks ruum minu jaoks selline: mõelgem välja, miks kõik tegid seda, mida nad tegid, ja proovime seda seletada. Ja kui me selle kõik välja paneme, saab lugeja otsustada, kes on hea või paha poiss. Ja ma arvan, et liiga palju sellest, mida me tänapäeval näeme, loeme ja kuuleme, on mõeldud selleks, et öelda meile, kuidas teised inimesed end tunnevad, selle asemel, et jõuda selle tegeliku tunde tõeni, kui see on mõistlik.
Brett McKay: Jah, see on mõistlik. Olgu, olgem selle jaoks veidi tausta, sest ma tahan süveneda mõnesse punkti, kuid arvan, et see on oluline ... Saime aru omamoodi loost. Mainisite, et veebisaidil Gawker, 2008 avaldati artikkel, kus Peter Thiel on homo. Noh, rääkige Gawkerist. Ma mõtlen neile, kes pole Gawkeriga tuttavad, mis on Gawker ja milliseid veebisaite nad haldavad?
Ryan Holiday: Gawker alustab blogina Nick Dentoni elutoas. Esimene neist räägib tehnikavidinatest, teine jutuajamisest ja see plahvatab väga kiiresti. Kümned miljonid, lõpuks miljardid lehevaatamised kuus aastas. Ja see on veebisait, mis omamoodi tunneb rõõmu autsaideriks olemisest ning naudib võimaste inimeste arvustamist ja vastutusele võtmist. Nii nad seda näevad.
Nüüd teeb paar selle kohta näpust. Üks, Gawker armastas kirjutada lugusid, mida teised inimesed ei kirjutaks. Nii et kui levis kuuldus, et keegi teine ei tundnud, et seda oleks kontrollitud, siis oleks selline lugu, mida Gawker armastaks juhtida. Kui keegi oleks midagi varastanud ja üritaks seda meediasse lekitada, ja meedia oleks selline: 'Noh, ma ei tea, kust see tuli', siis Gawker soovis sellist kühveldust. Ja peale selle oli Gawker veebisait, mis oli teerajajaks strateegiale maksta oma kirjanikele vähemalt osaliselt selle põhjal, kui palju nende artiklid liiklust teevad.
Nii et see on plahvatusohtlik vastuoluline meediaettevõte, mis alustab tõepoolest väikesena, jääb iseseisvaks ja muutub siis uskumatult võimsaks, kirjutades selliseid kõmu, pimedaid, keelatud lugusid, mida lugejad armastavad ära süüa.
Brett McKay: Hästi. Siis, 2008. aastal, kirjutasid nad justkui omamoodi artikli, “Peter Thiel on gei”.
Ryan Holiday: Jah. 2007. aastal avaldasid nad artikli ja pealkiri oli: 'Peter Thiel on täiesti gei, inimesed.' Ja see on anonüümselt pärinev artikkel, mis väidab, et Peter Thiel, kes on sel ajal tundmatu isik väljaspool Silicon Valleyt, pole mitte ainult gei, vaid Nick Denton spekuleerib tüki lõpus, et seal on midagi ... miks ta nii on saladus selle kohta? Mida ta varjab? Miks ta häbeneb, et on gei? Ja see on Thieli ebaviisakas sissejuhatus sellele meediaettevõttele ja nende tööle.
Brett McKay: Samuti on Denton ka gei, nii et see oleks
Ryan Holiday: Denton on gei ja kirjanik, kes seda kirjutab, on gei. Ja see on tegelikult omamoodi Gawkeri MO. Nad olid esimesed, kes teatasid, et Anderson Cooper on gei. Nad on välja pakkunud hulga teisi inimesi. Ja Denton ütleks, et ta uskus, et meediaväljaanded keelduvad Gawkeri tegemisi tegemast vaid valest kohatusest. Nii et see on kummaline, vastuoluline, ebatavaline maailmavaade, mis Dentonil ja Gawkeril on, ja see paneb nad Thieliga sellele kokkupõrkekursusele.
Brett McKay: Okei. Thiel pääses välja ja talle see ei meeldinud. Ma mõtlen, miks see nii on? Kuna see on 2007. aasta, see on 21. sajand, on homoseksuaalide aktsepteerimine praegu üsna peavool. Miks see-
Ryan Holiday: Me peame ajas tagasi minema. Prop 8, mis keelab Californias geiabielud, pole veel isegi vastu võetud. See on mitu kuud tulevikus. Obamat pole ilmselgelt 2007. aastal valitud ning tema ise ja Hillary Clinton pole kumbki homoabielude poolt olnud. Nii et see ei ole see, mis ta täna oli.
Kuid ma arvan, et peamiselt on see, mille vastu Thiel vastu on, miks kurat see kellegi asi on? Ma ei tea ühegi teise varajase investori seksuaalsust Facebookis. Ja ma arvan, et tema mõte oli: „Miks sa kirjutad seda minu kohta? Mida ma sulle kunagi tegin? Ja isegi kui kirjutate selle minu kohta, miks kirjutate seda nii julmalt ja õelalt? Miks vihjate sellele, et mul on midagi valesti, kui tahan seda privaatset teavet privaatsena hoida? ' Ja nii ta hautab seda. Ta ei tee kohe midagi. Ta ei saa. Kellegi väljaandmine pole ebaseaduslik. See on kindlasti halva maitsega, kuid see pole ebaseaduslik.
Ja nii on ta järgnevad mitu aastat, sõna otseses mõttes aastaid, justkui meeleheitel, et suudab sellega midagi peale hakata. Ta kohtub Gawkeri kirjanikega ja küsib neilt selle kohta. Ta räägib omamoodi kurikuulsa New York City fikseerija, juristi ja PR-geeniusega ning nad on põhimõtteliselt sellised: „Vaata, see on sinu jaoks uus reaalsus. Te olete nende veebisaitide sihtmärk. Sa lihtsalt pidid selle võtma. ' Ja Thielile see lihtsalt ei meeldi ja ta ei taha, et ta peaks sellega leppima.
Brett McKay: Nii et ta hautab seda ja ma arvan, et ta justkui leppib sellega, et ta ei saa selle vastu midagi teha, sest Gawker võib alati esimest muudatusettepanekut nõuda, eks?
Ryan Holiday: Jah.
Brett McKay: Ja see oli nende jaoks suur kaitse.
Ryan Holiday: Täiesti. Ja õigustatult. Ma mõtlen, et meedial on eriline kaitse ja sajandite pikkune pretsedent, mis kaitseb tema õigust teha seda, mida ta oli Thieliga teinud. Nii et Thiel sööb New Yorgis koos noormehega alles 2011. aastal, nii neli aastat pluss hiljem. Thiel otsib investorina ilmselgelt alati ambitsioonikaid noori, keda saaks idufirmadesse paigutada või kuhu investeerida, ja kohtub selle lapsega tõesti. Ma kutsun teda raamatus hr A-ks. Teda pole veel tuvastatud.
Ja hr A sisustab Thieli, ütleb ta: „Vaata, ma tean, mida Gawker teile tegi, see oli häiriv, kuid mitte ebaseaduslik. Aga siin on asi. Ma arvan, et nad võisid teha muid asju, mis ületavad selgemini erinevaid õiguslikke jooni. Võib-olla on see autoriõiguste rikkumine. Võib-olla on see eraelu puutumatus. See on tahtlik emotsionaalse stressi tekitamine. Võib-olla on see laimamine. Võib-olla on see laim. Veebisait, mis nihutaks teiega tehtavas piiris nii kaugele, võis seda teistel juhtudel veelgi tõsisemalt nihutada. ' Ja ta ütleb: 'Mul on plaan. Mul on juriidiline büroo, kellega ma arvan, et saame töötada, ja arvan, et umbes 10 miljoni dollari suuruse eelarve ja kolme kuni viie aasta pikkuse lennurajaga arvan, et suudame need inimesed alt vedada. ' Ja ta ütleb: 'Ma arvan, et maailm oleks parem koht, kui te seda teeksite.'
Ja Thiel ütleb talle: „Vaata, ma olen selle üle mõelnud. Selle vastu ei saa midagi teha. ' Ja härra A vaatab talle silma, see on uskumatu, et see 26-aastane laps seda teeks, ja ta ütleb: 'Peetrus, kui kõik nii mõtleksid, milline oleks maailm?' Ja just seda oli Thielil vaja kuulda ja ta toetab lõpuks seda, mida ma nimetan vandenõuks järgnevaks viieks aastaks kohapeal. Põhimõtteliselt annab ta talle piiramatu eelarve ja ütleb: 'Teeme seda.'
Brett McKay: Okei. See on suurepärane asi. Pakime lahti asjad, millest te just rääkisite. Kuidas nad lõpuks Hulk Hogani juhtumit esindasid või selle eest maksid? Kuidas nad seal ühendust said?
Ryan Holiday: Jällegi paneb Thiel selle raha üles, kuid mitte see raha ei võida sellist sõda Gawkeri vastu. Thiel teab, et ta vajab õiget juhtumit. Kui Thiel oleks uuesti visanud 10 miljonit dollarit, kui ta oleks kohtuvaidluse esitanud Gawkeri vastu, et nad oleksid temast välja teinud, oleks ta kaotanud. Ja mida tema ja hr A ning advokaat, kelle nad lõpuks palkavad, ja tema meeskond teevad, on see, et nad hakkavad Gawkeri arhiivis ringi trollima, et leida näiteid selle kohta, et see võib erinevates kohtades seadusi rikkuda. Ja nad ei leia midagi, mis kohe silma paistab. Ja nad teevad seda umbes aasta ja alles 2012. aasta oktoobris juhib Gawker kutselise maadleja Hulk Hogani varastatud seksilinti, mis oli kõigest muust salvestatud ilma Hogani nõusolekuta tema parima sõbra poolt. siin võib olla kogu elu.
Jällegi, ma tean, et mõned neist sensatsioonilistest detailidest võivad inimestele lihtsalt tunduda ebahuvitavad või ebaolulised, kuid ma arvan, et see, mida ma raamatus proovisin teha ja mis on minu arvates Thieli tegemiste juures nii oluline, on see, et ta lihtsalt ei tormanud seda. Kõigepealt ootab ta, siis paneb kokku õige meeskonna, kuid mis peamine, ootab õiget võimalust. Ta ütles mulle, et kapital pole napp ressurss. Selleks oli õige loominguline idee. Ja nii on tal kannatlikkust oodata sõna otseses mõttes nagu mitu aastat, kuni see Hulk Hogani võimalus tema teele jõuab, et siis saaksid nad Hogani nimel esitada 100 miljoni dollari suuruse kohtuasja. Gawkeril pole aimugi, et Thiel on vastutav, ja naeris juhtumi täielikult välja. Kuid tänu sellele, et Thielil oli suure investori kombel kannatlikkust oodata õiget võimalust, suudab ta end võita.
Brett McKay: Okei. Nii et jah, nad võidavad lõpuks juhtumi. Räägime selle õppetundidest. Sest see on see, mis mulle selle raamatu juures meeldis. See oli umbes selline nagu Machiavelli või Plutarchos kirjutaks, eks?
Ryan Holiday: Jah.
Brett McKay: Nad võtaksid just neid intrigeerimislugusid ja meeldiks, mida saavad inimesed sellest teada saada, moraalist, strateegiast jms? Räägime sellest, et olete kirjutanud, et Peter Thiel on kõrge agentuuriga inimene. Mida sa selle all mõtled? Millised on kõrge agentuuriga inimese omadused?
Ryan Holiday: Noh, ausalt, mulle on väga meelitav, et ütlesite Plutarchos, sest see oli minu jaoks raamatu kirjutamise eeskujuks. Plutarchil on see sari Parallel Lives, kus ta omamoodi vastandab ja võrdleb tõeliselt eepilisi inimesi, nagu Cicero ja Caesar, ja mõnes mõttes tunnen end Nicki ja Peterina ning sellistena. Nii proovisin seda raamatus teha.
Kõrge agentuuriga inimene on ka nagu need eepilised tegelased ajaloost, keda me armastame, arvan, et kuuluks sellesse kategooriasse. See lause pärineb kelleltki, kes töötab koos Peteriga, kutiga nimega Eric Weinstein, kes on selline hiilgav matemaatik ja majandusteadlane. Ta ütleb, et on inimesi, kes 'ei' kuuldes nõustuvad, et on kuulnud 'ei', ja siis on inimesi, kes kuulevad 'ei', nende jaoks alustuseks hoopis teistsugust vestlust, et nad püüavad näha, mida saab teha . Nad ei aktsepteeri seda 'ei'. Ma arvan, et Thiel ja hr A on selle head näited.
Thiel ütles, et sinna jõudmine, kõrge agentuuriga inimene võttis aega, kuid talle lihtsalt ei meeldi, kui talle öeldi, et olukorraga ei saa midagi teha. Ja ma arvan, et sellepärast hautab ta seda nii kaua ja miks ta süttib, kui kuuleb hr A plaani, sest ta on nagu: 'Oh, ma ei pea sellega leppima.' Ja kui kõik inimesed maailmas aktsepteeriksid kõike, mis neile ei meeldinud, ei muutuks asjad kunagi ja paremaks nad kindlasti ei muutuks. Ja nii näeb ta, et on selles õhukeses, kuid ambitsioonikas plaanis midagi Gawkeriga ette võtta, sest ta on kõrge agentuuriga isik, kes ei taha end praegusele olukorrale leppida.
Brett McKay: Kuidas saab teie arvates kõrge ametkonnaga inimene? Kas see on Thieli taustaga seotud ... Kas see on geneetiline? See on temperament? Kasvatus? Või kas saate aktiivselt otsustada: 'Ma lihtsalt ei võta' ei 'vastuse saamiseks ükskõik mis?'
Ryan Holiday: Jah, see on hea küsimus. Ma mõtlen, et ettevõtjad on definitsiooni järgi kõrgetasemelised isikud. Proovite teha midagi sellist, kus varem pole midagi. Nii et see on osa sellest. Kuid ma arvan, et see on seotud harjutamisega. Thiel oli asutanud ühe ettevõtte. Ta asutas teise ettevõtte. Ta asutas kolmanda ettevõtte. Ta oli seda teinud, nii et ta oli elus palju kordi kogenud inimesi, kes rääkisid talle, et asjad olid põhjusel nii, nagu nad olid ja et neid ei saa muuta ning et väikesel poisil oli võimatu suuri võita poiss või et see inimene teeks seda või teist. Nii et ma arvan, et ta oli aeglaselt üles ehitanud sellise usalduse reservuaari, mis ütles talle: 'Ma ei pea neid inimesi kuulama.'
Tal on üks tsitaat, mis mul raamatus on. Ta rääkis, nagu: 'Tegelikult ei huvita mind asjad, mida inimesed ei pea võimalikuks.' Ta on nagu: 'Need asjad on minu jaoks kuidagi huvitavad.' Ta on nagu: 'Mis on minu jaoks tõeliselt huvitav, asjad, mis minu arvates on mul tõeliselt õiged, on asjad, millele teised inimesed üldse ei mõtle.' Ja see, mis selles vandenõus nii uskumatu oli, on see, et keegi ... See pole nii, et inimesed kahtlustaksid, et selle taga on midagi ja nad lihtsalt ei teadnud, kes. See on see, et sõna otseses mõttes keegi isegi ei mõelnud, et midagi juhtub. Mina ise kaasa arvatud.
Üks Gawkeri toimetajatest ütleb seda, nagu ta oleks: 'Vaevalt oleksime osanud arvata, et midagi nii vandenõulist võib juhtuda.' Ja muidugi, just sellepärast see juhtuski. Nii et ma arvan, et Thiel on spetsialiseerunud leidma asju, mis teiste inimeste arvates pole elujõulised, ja sellele ta panustab. Ideaalis soovib ta, et teda alahinnataks või isegi üldse ei arvestataks, sest seal on tõesti suured võimalused.
Brett McKay: Jah. Ja see on vastuolus sellega, kuidas paljud inimesed lähenevad edukusele meie kaasaegses maailmas. Nad tahavad võimalikult palju tähelepanu, kuid Thielile meeldib radari all lennata.
Ryan Holiday: Jah. Ma arvan, et paljud meist tõmbuvad justkui konkurentsi poole. Paljud inimesed tahavad olla professionaalsed jalgpallurid, seega arvame, et see oleks tore. Või kuuleme palju inimesi Harvardis käimas, seega tahame minna Harvardisse, sest see peab olema hea, sest paljud inimesed tahavad sinna minna. Ja ma arvan, et Thieli mõte ... Thielil on see rida oma raamatus Null ühele, mida kõik peaksid lugema, isegi kui sulle Peter ei meeldi, isegi kui sa temaga ei nõustu. Ja ta ütleb: 'Konkurents on kaotajate jaoks.' Ja ma armastan seda joont, sest see on tõsi. Ideaalis soovite teha seda, et leida koht, kus pole konkurentsi, kus olete ainus.
Kui käivitasite Art of Manlinessi, pole nagu 500 teist mehisuse veebisaiti ja te oleksite neist vaid 10 000 korda paremad. See oli see, et sa olid ainus. Mis on nüüd huvitav, on see, et keegi võib-olla seda kuulab ja näeb, mida sa teed, ja nad on näiteks: 'Oh, ma teen veebisaidi, kuidas olla mees või kuidas parem olla mees. ' Ja see on tegelikult vale õppetund. Peaksite leidma midagi uut või teistsugust, mis oleks sama uus ja murranguline kui Art of Manliness, kui seda alustasite.
Nii et ma proovin seda oma raamatutega teha ja arvan, et just Thiel üritas selle vandenõuga teha. Ta üritas teha seda asja, mida keegi isegi ei pidanud võimalikuks.
Brett McKay: Eks jah, jah. Nii et 'konkurents on kaotajate jaoks', paneb ta punkti. See on strateegia kohta hea mõte, eks?
Ryan Holiday: Jah.
Brett McKay: Sest konkurents on kulukas. Konkurentsi võistlemiseks peate kulutama palju raha. Sõjas oli oli äärmiselt kulukas. See on nagu elu ja raha. Kuid vandenõu, olgu, räägime ... See on põhimõtteliselt kättemaksu lugu. Sest minu arust oli see huvitav. Kui ma seda lugesin, olin nagu: 'Inimene, see on täpselt nagu Monte Cristo krahv.' See, mida ta tegi, oli võistlusakt. Ta pidi kulutama tonni raha, tonni ribalaiust ja tonni… Kuidas see tema ideevõistlusega luuserid siis luuseritele mõeldud on, ja siin ta salaja on, aga konkureerib.
Ryan Holiday: See on tõsi. Mõelgem aga näiteks sõja ja vandenõu erinevusele. Mõnikord on konflikt vältimatu. Kahel inimesel on kaks konkureerivat nägemust või kaks inimest viskavad millegi pärast nalja ja nii võib ainult üks neist olla võidukas. Machiavelli räägib sellest. Ta ütleb: 'Vaadake, ainult tõeliselt võimsad või hoolimatud saavad endale lubada omavahel sõdimist, nagu kaks armeed põllul.' Kuid Machiavelli sõnul on vandenõu salajasem ja tõhusam ning sellega saavad kõik hakkama. Ja mida Thiel ei teinud, on justkui teatada, et ta läheb Gawkerile järele ja et ta tahab neid hävitada.
Nick Denton ütles mulle seda, ta on selline: 'Miks ei kirjutanud Thiel lihtsalt sellest, mida ta meie suhtes kritiseeris, ja alustas selle üle vestlust?' Ja Thieli mõte on see, et see poleks toiminud. Sellepärast ta seda ei teinud. Thiel ütles: 'Ma ei kavatse neile teada anda, et tulen nende järele. Ma hakkan tegutsema salaja. Leian nende nõrkusest nõrga koha või kaitsmata killukese ja seal kavatsen kogu oma ressursi künda. '
Ja nii on see mõnes mõttes nagu surutähest väljalaskeava leidmine. Te ei püüa tingimata võita hõõrdumissõda või ei püüa lihtsalt jõudu tugevuse ja mängu vahel võrrelda. Püüate jõudu nõrkuse vastu panna. Nii et see, mida Thiel siin tegi, oli kõigepealt see, et ta lihtsalt ei tegelenud oma asjadega, vaid jälitas teisi juhtumeid, on ta juba seadnud Gawkeri ebasoodsasse olukorda, sest nad ei tea, kelle vastu nad võitlevad. Kuid siis otsis ta kõige rängemaid rikkumisi, mida nad olid teinud, ja tegi seda asjades, mille pärast nad ei oodanud rünnakut.
Kui olete kuulsus ja veebisaidil käitatakse teist varastatud seksiteipi, on viimane asi, mille te ratsionaalselt teeksite, selle pärast kohtusse kaevata, sest kavatsete sellele ainult rohkem tähelepanu juhtida. Ja mida Thiel tegi, hoolitsedes justkui Hulk Hogani eest, ja ütles: „Vaadake, te ei pea siin oma dollarit kulutama ja võite võidu korral kõik võidud endale jätta, peate lihtsalt lubama mul tagastage see teie nimel, ”püüdis ta Gawkerit valveta, sest nad ei arvanud, et Hulk Hogan kavatseb selle 100 miljoni dollari suuruse kohtuasjaga kaugele minna. Nad lihtsalt eeldasid, et ta saab mingil hetkel elama ja siis see kõik kaob.
Brett McKay: Sellele kättemaksu ideele jäädes on see huvitav, sest olete kirjutanud palju raamatuid stoismist. Meil on olnud podcastis stoitsismist rääkimine. Stoik ütleks ilmselt Peter Thielile: „Noh, kui keegi teie kohta selle õeluse kirjutab, jätaksite selle lihtsalt tähelepanuta. Teil pole selle üle mingit kontrolli. Liigu lihtsalt oma eluga edasi. ' Kuid ta ei teinud seda.
Ryan Holiday: Muidugi. Ei ei. See on suurepärane mõte. Ja sul on täiesti õigus, stoikud ütleksid seda. Ma mõtlen, et Marcus Aureliusel on tore tsitaat. Ta ütleb: 'Parim kättemaks on mitte olla selline.' Kui arvate, et Gawkeri tegevus oli vastik ja alatu, on teie parim kättemaks lihtsalt parem inimene olla. Kuid jällegi läheb see minu algsele mõttele, et ma ei vaidle selle vastu, mida Thiel tundis või kas ta oleks pidanud seda tundma või mitte. Ta tundis, et see oli sügavalt vale.
Ja stoikud on ka õigluse pooldajad ja ma arvan, et Thiel tundis lõpuks seda, et see, mida Gawker tema ja teiste inimestega tegi, ei olnud lihtsalt kuri või haavav, vaid oli tõeliselt vale ja see tuli peatada. Ja nii ma arvan, et ta ütles endale, et see oli hea püüd kurja vastu, ja ma ei tee selles osas hinnanguid, sest just seda ta tundis ja me peaksime püüdma mõista seda, mida ta tundis, samamoodi nagu peaksime püüdma mõista, mida Gawker tundis. Kuid ma arvan, et see püüdmine võimaldas tal seda kättemaksuprotsessi osaliselt ratsionaliseerida ja võimaldas sellel muuta endast suuremaks, nii et ta ei pidanud peatuma ja mõtlema: 'Kuule, kas ma teen seda minu jaoks või kas see käib tegelikult teiste inimeste kohta? '
Vaata, kättemaks on väga ohtlik. Pean silmas kahte kuulsat kättemaksu väljendit: 'Kättemaks on roog, mida kõige paremini serveeritakse külmana.' Me arvame, et see on maitsest, kuid seda enam, et ma sellele mõtlesin, on see, et roog on kuum. Te ei soovi tassi puudutada. Sa põletad ennast. Nii et teil on vaja seda kannatlikkust ja see oli Thielil üks asi.
Kuid teine kuulus kättemaksu ütlus on: 'Kui teete kättemaksu teekonnale, siis kõigepealt kaevake kaks hauda.' Ja selles loos on sel põhjusel hoiatav element. Ma mõtlen, et Thiel asub võitlema selles võitluses oma privaatsuse nimel ja seetõttu saab ta lõpuks tuntumaks. Ja ta teeb lõpuks, arvan, mõningaid asju, mida selle kättemaksu taga ajades võiksite vaid heategevuslikult kirjeldada kui üsna tumedaid. Nii et see polnud ka Thielile tasuta ja selles on asi. Kui mõtlete kättemaksule, peate tõesti kaaluma neid kulusid ja eeliseid, sest see ei pruugi olla nii rahuldav kui te arvate.
Brett McKay: Õige. Jah, seal on ka see teine rida: 'Olge ettevaatlik, kes on teie vaenlased, sest olete lõpuks nagu nemad' või midagi sellist.
Ryan Holiday: Jah. Jah, ja see oli midagi, mida üks Thieli sõber talle ütles ja ilmselgelt ajab ta seda ikkagi. Kuid tuleb väita, et mõnel juhul vahetasid Thiel ja Gawker loo lõpus lihtsalt kohti. Lõpuks on Thiel võimas, kes kedagi hävitas, kes teda häbenes ja alandas. Seal on ka tsitaat: 'Need, kes võitlevad koletistega, peavad olema ettevaatlikud, et neist ei saaks koletisi', nii et see on selle loo jaoks nii eepiline.
Ma arvan, et peaksime meeles pidama, et kui loete ajalugu, siis kui loete Plutarhi, Machiavellit või isegi Homerost, nagu Iliad ja Odüsseia, pole ükski tegelastest päris hea ega halb. Nad kehastavad selliseid elust suuremaid jooni, mille järgi peaksime õppima, mida teha ja mida mitte. Ja ma arvan, et Peteris on seda palju ja ma arvan kindlasti, et seda on palju Gawkeril ja Nick Dentonil. Hubris on selle raamatu kaudu ilmselt mõlema poole peateema.
Brett McKay: Jah. Gawkeri ilmselgelt hubristika, sest nad lihtsalt arvasid, et võivad kõike teha ja sellest pääseda. Kuidas näitas Thiel hubrisid?
Ryan Holiday: Noh, esiteks arvan, et ta arvas, et suudab sellest pääseda. Ta mitte ainult ei arvanud, et ta kunagi vahele ei jää. Lõpuks, kuna see juhtum oli mingil moel kohtuotsuse poole liikumas ja talle sai väga selgeks, et need võidavad, jätkab ta siiski teisi juhtumeid, Gawkeri vastu teiste klientide nimel veel mitmeid juhtumeid, mis on nii omamoodi üleliigne ja palju vähem legitiimne, ma ütleksin, tundub olevat palju vähem legitiimne kui Gawkeri juhtum. Ja piisavalt palju seda juhtub väikese aja jooksul.
Lisaks on Peter hakanud oma huuli lõdvaks laskma. Ta hakkab teistele inimestele privaatselt rääkima, et on seda teinud. Ja lõpuks aitab see kõik kaasa tema identiteedi avaldamisele pärast kohtuotsust. Ta oleks võinud sellest pääseda, kui distsipliin poleks lõdvestunud, isegi pool hingetõmmet, nii nagu ta tegi, võib-olla oleks ta sellest pääsenud. Ja ma arvan, et ta kahetseb seda.
Brett McKay: Jah. Ma mõtlen, et arvan, et paljud sõjastrateegid on öelnud, et kõige ohtlikum aeg sõjas on võidupunktis.
Ryan Holiday: Jah.
Brett McKay: Ja see juhtus siin.
Ryan Holiday: Jah. Ma mõtlen, et Robert Greene räägib sellest. Ärge minge mööda sellest punktist, mille olete eesmärgiks seadnud. Ja ma arvan, et Thiel tahtis võita Gawkeri vastu löögilöögi, kuid lõpuks kuhjata. Tegelikult räägiksin sellest Hulk Hoganiga ja ta ütleks: „Vaata, see on õppetund, mille ma maadluses õppisin, kas sa võidad, aga kui sa peksid liiga palju teist poissi, lülitub rahvahulk sisse sina ja kangelasest saab kaabakas. ' Ja ma arvan, et see on osa Thieli loost.
Ma mõtlen, et vaata, ta on miljardär ja talle meeldivad kuidagi vastuolulised, vastuolulised asjad, nii et ma ei usu, et see teda öösiti üleval hoiab. Kuid ma arvan, et tal oleks olnud lihtsam ja parem, kui tal oleks õnnestunud sellest täielikult pääseda. Ja osa põhjusest, miks ta seda ei teinud, on see, et ta ütles lihtsalt liiga paljudele inimestele, sest ta oli selle üle nii uhke.
Brett McKay: Jah. See raamat, seda nimetatakse vandenõuks, nimetate seda, mida Thiel tegi, see oli vandenõu. Sest okei, vandenõu, see on juriidiline termin. See on midagi, mida tehakse salaja, kui kaasatud on rohkem kui üks inimene.
Ryan Holiday: Jah. Ja ma arvan, et see on tavaliselt midagi häirivat. Kaks sõpra ei tee vandenõu jäätise saamiseks, kuid võite vandenõu oma linna linnapea süüdistamiseks või vandenõu kodanikuõiguste protesti alustamiseks. On asju, mida saate teha vandenõuks ... Need on tavaliselt häirivad. See ei tähenda positiivset ega negatiivset, kuid need on häirivad.
Brett McKay: Jah. Kuid me elame ühiskonnas, ajastul, mis paneb ülekaalu läbipaistvusele. Meile ei meeldi saladused. Kuid raamatut lugedes jääb selline mulje, et ohoo, ei, saladused võivad tegelikult olla väga võimsad, võimas vahend asjade ajamisel. Miks nii? Miks on saladuste saamine nii hea ... Miks oli Thiel kinnisideeks ... Sest tundub, et ta oli väga privaatne inimene.
Ryan Holiday: Õige.
Brett McKay: Mis on tema taust, mis pani teda mõtlema, et privaatsus, salatsemine ja täielik läbipaistmatus võivad tegelikult aidata teil rohkem asju teha?
Ryan Holiday: Noh, see on Napoleoni rida, kus ta ütleb: 'Ärge kunagi tehke seda, mida teie vaenlane soovib, et teete seda põhjusel, et nad tahavad, et te seda teeksite.' Kui keegi ütleb, et peaksite midagi tegema, on see tõenäoliselt tema jaoks parem kui teie jaoks. Ja seega arvan, et üks huvitav asi saladuses on asjaolu, et inimesed ei taha, et te saladusi hoiate, on ilmselt tõend selle kohta, et saladuses on midagi võimsat või väärtuslikku. Nii et ma arvan, et Thieli mõte on järgmine: 'Miks ma ütleksin Gawkerile, et tulen nende järele, kui see muudaks nende endi kaitsmise lihtsamaks?'
Me näeme seda nüüd sotsiaalmeediamaailmas, kus me elame. See on nagu peate piiksuma iga oma mõtte üle, mis teil on. Näiteks inimesed küsivad minult alati, nad ütlevad: 'Mis on järgmine raamat, mille kallal te töötate?' See on nagu, miks ma ütleksin ... Kui mul poleks selget turunduseesmärki, sest see on ... miks ma tahaksin oma konkurentsi teavitada sellest, millega tegelen, ja anda neile võimalus mind võita või anda neile võimalus minu õõnestamiseks või olla valmis seda õõnestama? Ja seepärast arvan, et osa saladusest on kavandamine ja püüdmine teha midagi piisavalt ambitsioonikat, et leiduks inimesi, kes soovivad teid peatada, ja just need on inimesed, kelle eest soovite oma saladusi hoida. Ja nii ma arvan, et see on selle üks element.
Privaatsuse element on minu arvates seotud, kuid eristuv. Ma arvan, et Thieli mõte privaatsuse kohta seisneb selles, et peame andma inimestele ruumi vastuoluliste mõtete mõtlemiseks, erinevate asjade proovimiseks, teistsuguseks või imelikuks muutmiseks. See, mida Gawker tegi, oli mittediskrimineeriv vihkaja. Nad mõnitaksid kedagi kõigest, nii et kui prooviksite midagi ja ebaõnnestuksite, meeldis Gawkerile see väga, sest nad pilkasid teid selle pärast. Kui teil oleks veider uskumus, naeruvääristaks Gawker teid selle pärast. Kui sina, ma ei tea, riskiksid ja prooviksid riietega midagi muud teha, naeruvääristaks Gawker sind selle pärast. Kui prooviksite end mingis vastuolulises küsimuses selgitada ja ebaõnnestusite, naelutaks Gawker teid selle nimel.
Ja see kõik on selline intensiivne inimeste kontroll ja kriitika, selle asemel, et anda neile ruumi katsetamiseks ja proovimiseks, ja ma arvan, et sellega kaasnevad ühiskondlikud ja kultuurilised kulud, mis muudavad meid konservatiivsemaks ja riskidest eemale hoidvaks, ning takistab ka seda … Heade ideede saamiseks on palju halbu ideid. Aga kui me mõnitame ja kritiseerime kõiki iga halva idee eest ja vastupidi, kui me tweetime iga halba ideed, mis meil on, ei ole meil ruumi, mida vajame hea ja halva filtreerimiseks.
Brett McKay: Eks jah, jah. Sest inimesed ei lase sul seda elada. See on asi, mida olen märganud, eks?
Ryan Holiday: Jah.
Brett McKay: Kas nad tuletavad teile alati teie halba ideed meelde ja kas see teid koertab kogu ülejäänud elu?
Ryan Holiday: Jah. Ja siis inimesed, kes seda kardavad, lakkavad isegi üldse proovimast. Ma arvan, et Thieli mõte on, et on väga raske mõõta, mida me selle tõttu kaotame, kuid see on ilmselt väga-väga kulukas. Me ütleme, et imetleme sellist inimest nagu Elon Musk, kuid me ei loo tegelikult ruumi, et Elon Muske oleks rohkem, sest me lõime neid nii tugevalt juba nende karjääri alguses, enne kui neist sai Elon Musk, et me ei lase sellel kunagi juhtuda.
Brett McKay: Jah. Üks vandenõudega seotud probleemidest on see, et teil on vandenõulasi, kes on saladuses. Mida ütles Ben Franklin? 'Kui kaks inimest saavad saladusest teada, pole see enam saladus.'
Ryan Holiday: Jah. Õige.
Brett McKay: Kuidas Thiel oma kohtuasja rahastamist nii kaua saladuses hoidis? Teil oli Hogan, kes oleks saanud selle igal hetkel lihtsalt käest vabastada. Tal olid kõik need inimesed, kes sellest teadsid, kuid nad ei avaldanud. Kuidas hoidis ta seda tihedust rühmas nii kaua?
Ryan Holiday: Noh, see on suurepärane punkt, sest see aitab teil mõista ka seda, miks enamik vandenõuteooriaid ei vasta tõele. Kui inimesed räägivad teemal „Kas 11. septembril oli sisetöö?”, On inimeste arv, kes oleks pidanud selles vandenõus osalema, et see oleks tõeline, lihtsalt nii ebatõenäoline, et seda ei saanud juhtuda. Kuid sel juhul tegi Thiel seda, et Thiel palkas hr A, hr A palkas advokaadi Charles Harderi ja Charles Harder palus Hulk Hoganit esindada. Nii et kõik need kihid varjavad, kes selle taga tegelikult on.
Nii et advokaat ja Hulk Hogan on mõlemad teadmatuses, kes seda kohtuasja tegelikult rahastab. Nad lihtsalt teavad, et äriinimene seda rahastab. Nii et see oli nende saladus, kuid nad ei teadnud isegi täielikku saladust, mida nad hoidsid, ja ma arvan, et see oli suur osa sellest. Oletame, et teil on ettevõte ja teil on see suurem strateegiline visioon. Ilmselt peavad teatud inimesed ettevõttes seda teadma, kuid mitte kõik ettevõttes olijad ei pea sellest kõike teadma. Uksemehele pole vaja teada kõike, mida teete.
Näiteks Apple on väga salajane ettevõte ja see on osa sellest, kuidas nad suudavad meid kõigi nende hämmastavate toodetega üllatada, see on see, et uudised ei tule välja nii, nagu need juhtuvad, ja seega pole meil ülimalt suuri ootusi iga kord. Me oleme omamoodi tabatud. Oleme nagu: 'Vau, ma ei teadnud isegi, et seda tahan.'
Nii et salatsemine on oluline paljudel põhjustel ja selleks on palju võimalusi. Seal on see rida Rooma kindralilt, mida tsiteerin raamatus, ja üks tema meestest ütleb: 'Mis kell me homme välja kolime, kas me marsime?' Ja kindral ütleb: 'Kui mu särk teaks sellele küsimusele vastust, siis põletaksin selle ära.' Ta on nagu: 'Keegi ei saa teada peale minu ja see annab meile eelise meie vaenlase ees, sest mida rohkem inimesi teab, seda tõenäolisem on vaenlane teada saada.'
Brett McKay: Kuidas osutusid kõik selle loo mängijad? Mis juhtus Dentoniga? Ta kaotas oma 100 miljoni dollari suuruse ettevõtte.
Ryan Holiday: Jah. 300 miljoni dollari suurune ettevõte. Jah.
Brett McKay: Okei, 300 miljonit dollarit. See on suur asi. Mis temaga juhtus?
Ryan Holiday: Õige. Kohtuotsus tuleb tagasi. See on 140 miljoni dollari suurune kohtuotsus. See ajab ettevõtte pankrotti. Nad peavad selle maha müüma. Denton lahkub ettevõttest. Kaks huvitavat mängijat on Nick, kes on ettevõtte omanik ja asutaja ning seejärel tüüp A.J. Daulerio, kes oli toimetaja, kes juhtis Hogani seksilindi lugu. Ja mis nende juures nii huvitavat on, ütlen raamatus seda, et kuigi Thiel võidab, on võitmisel väga harva palju tegelaskujusid. Võitmine ei tee teid sageli paremaks. Kuid teisest küljest kaotavad Denton ja Daulerio kõik ja kõige kaotamisel on sageli palju iseloomu, sest see sunnib teid nii paljudes asjades kahtluse alla seadma.
Selle loo üks imelikke keerdkäike ja see, miks mind motiveeriti raamatut kirjutama, on see, et selgub, et nii Denton kui ka Daulerio pöördusid stoilise filosoofia poole ja lugesid juhtumisi minu raamatuid, sest nad vaatasid, kuidas omamoodi korjata oma elu rusud ja liikuda edasi. Sest see on ainus asi, mida saate teha. Ja nii A.J. jõuab lõpuks paranemiseni ning saab puhtaks ja kaineks ning tal on nüüd pere ja ta üritab oma kirjanikuelu justkui taastada. Ja Denton abiellus ja mõtleb pere loomise peale ning on kolinud Euroopasse ja lihtsalt uurib, mida ta edasi teha tahab.
Kuid minu arvates on see nii tähelepanuväärne, isegi kui arvate, et nad väärisid seda, mis nendega juhtus, järelduks ka sellest, et mõlemad oleksid kogemuse pärast kibedad. Ma mõtlen, et selle on hävitanud see inimene, kes on sinust palju võimsam millegi pärast, mille sa oled täiesti unustanud, see on kibe pill alla neelamiseks. Ja ometi pole kumbki neist ja ma arvan, et see on nende au. Mõlemad on vastupidavad ja tugevad inimesed, kes lihtsalt ütlesid: „Vaata, ma ei saa kontrollida, et see minuga juhtus. Ma ei lase sel oma elu rikkuda. Ma lähen edasi ja teen midagi järgmist. ' Ja seal nad mõlemad asuvad.
Ja vaata, teatud määral peame Peetrile natuke au andma, et Peetrus oli nõus lahendama ja lasi selle asja lahti. Ta ei tahtnud pärast võitu maad soolata ega neid täielikult hävitada. Ta oli nõus laskma neil edasi liikuda. Ja nii ma arvan, et kui sellel on mõni õnnelik lõpp, siis on see, et igaüks on omamoodi edasi liikunud kõigele, mida ta edasi teeb.
Brett McKay: Kas Thiel ja Denton kohtusid pärast selle asja juhtumist kunagi silmast silma?
Ryan Holiday: Nad tegid. Ma mõtlen lihtsalt ideest, mis on nii hull, et mõlemad mehed, kes olid kulutanud kümneid miljoneid dollareid üksteise vastu võitlemiseks, et üks oli teise kohtus hävitanud, teine alandas teist meedias ja nad lõpuks kohtuvad pärast kohtuotsust, sest kuigi see oli suur kohtuotsus, saab lõpuks need asjad edasi kaevata ja võidelda ning need võivad venida aastaid sinnamaani, et tegelikult keegi raha ei saa. Öeldakse nii: 'Advokaadid on need, kes alati võidavad.'
Thiel ja Denton kohtuvad. Nad kohtuvad kõigepealt sõbra majas ja hiljem uuesti New Yorgi konverentsisaalis. Ja nad ajavad selle asja välja ja ütlevad ... Mõlemad on üksteise suhtes väga kahtlased. Kumbki pole nõus eriti edasi liikuma, kuid nad saavad omamoodi raske rahu. Ja siiani on see rahu olnud ja mõlemad on jätkanud ja teinud muid asju.
Brett McKay: Kuidas Hulk selles kõiges välja kukkus? Kas seksiteip on kadunud?
Ryan Holiday: Noh, sekslint on enamjaolt kadunud. Ja vaata, ta kõndis minema paljude miljonite dollaritega, nii et ma arvan, et tal läheb kõik hästi. Kuid jällegi pole võitnud - ma pole kindel, kui palju peegeldust ja iseloomu võidust tuleb. Ma arvan, et ta on tegelikult toimunu üle üsna uhke. Ma arvan, et ta arvab, et parandas sellega maailma. Jällegi on see tema arvamus ja me peaksime seda justkui proovima ja andma sellele nõusoleku, kuid mitte tingimata sellega kogu südamest nõus olema. Kuid ma arvan, et ta nägi seda oma elu kolmanda vaatuse omamoodi suurena.
Brett McKay: Jah. Ma mõtlen, et Hulk käis selle asja kallal karmilt. Poja vangis, naine lahutas temast lahku ja jättis ta noorema mehe kasuks, tütre karjäär ei läinud tõesti nii suurepäraselt. Nii et selline ...
Ryan Holiday: Jah. Lint ise oli omamoodi kulminatsioon tema elu kõige pimedamale perioodile ja nii võib-olla on juhtum lõpuks omamoodi sulgemine ja see, mis võimaldab tal edasi liikuda ja teha kõike, mida ta edasi teeb. Nii et ma arvan, et tema jaoks oli selles kindlasti katarsis.
Brett McKay: Kogu raamatus ei räägi te mitte ainult mingist strateegiast ja kuidas asjad korda saata, vaid kasutate seda ka võimalusena uurida meie praegust meediaajastut. Ja pärast seda, kui see asi juhtus, tuli kohtuotsus Hogani kasuks ja inimesed said teada, et Thiel oli see, kes seda rahastas, nagu te alguses ütlesite, on kogu see kätekõverdus, mida see meedia jaoks tähendab? Kas see tähendab, et miljardärid saavad lihtsalt välja võtta meediaettevõtted, mis neile ei meeldi? Mis on teie arvates selle juhtumi tagajärjed meedias edasi?
Ryan Holiday: Ma arvan, et tegelikult on pretsedent juriidiliselt palju väiksem, kui inimesed muretsevad, sest tõde on see, et enamik meediat ei hakkaks seda lugu kunagi alustama. Ja nii pani Thiel nad väga kitsale eraelu puutumatuse rikkumisele. Ja ma arvan, et enne Thieli osaluse paljastamist mõtlesid seda ka enamik õiguseksperte. Lihtsalt kontekst muutub, kui leiate, et miljardär selle põhjustas.
Kuid ma arvan, et üldine idee kasutada kohtuasja relvana kellegi hävitamiseks, vaenlasele järele minemiseks on minu arvates seal mõni suurem pretsedent. Ma mõtlen, et vaata, Alex Jones sai lihtsalt mitu korda kohtusse au teotamise eest. Staldy Danielsi juhtum võib tuua Donald Trumpi alla. James O’Keefe, omamoodi konservatiivne meediaprovokaator, peab mitmeid seaduslikke lahinguid. Ma arvan, et inimesed mõistavad, et oh, lihtsalt op-opis kellegi kritiseerimine seda enam tegelikult ei tee, ja kui soovite teda peatada, peate selleks otsima muid, võib-olla rohkem seotud või püsivaid vahendeid.
Brett McKay: Kas te ei mõtle teistele ajaveebidele, nagu Gawker, see oli nende jaoks äratus, et neil oleks tegelikult mingisugune eetika selle suhtes, mida nad otsustavad avaldada või mitte?
Ryan Holiday: Ma arvan küll. Ma mõtlen, ilmselt nii heas kui halvas. Ühelt poolt on meedia potentsiaalselt kohtuvaidlusega inimeste ründamise suhtes konservatiivsem. Teiselt poolt oleks Gawker pidanud kaks korda mõtlema, enne kui nad seda Hulk Hogani linti jooksid. Näiteks on mõned argumendid selle üle, kas Denton üldse teadis, et Hulk Hogani lint oli Gawkeri käes ja et nad mõtlesid seda kasutada kuni selle postitamiseni, mis on meeletu. Meediaettevõtte kirjastaja peaks enne oma veebisaidil midagi sellist teadma.
Ja loodetavasti muudab see neid paremaks oma Ts ületamiseks ja Is-i punktimiseks, kuid loodetavasti ei tee neid kartmatuks. Mul on hea meel, et The New York Times juhtis oma ekspositsiooni Harvey Weinsteini või selle kohta, et meedia kajastas Bill Cosbyt, ja on piinlik ja häbiväärne, et nad ei teinud seda varem. Kuid kui kavatsete neid lugusid teha, veenduge, et olete kuulikindel. Ma arvan, et see on tasakaal, mille meedia peab välja selgitama.
Brett McKay: Uudishimulik, mis olid pärast selle raamatu kirjutamist suured asjad, mis teil tekkisid, kui teha asju, strateegia? Sest need on ideed, millele olete juba ammu mõelnud. Millised olid siis teie jaoks suured väljavõtmised?
Ryan Holiday: Üks, ma arvan, et see kannatlikkuse idee. Te ei kiirusta sisse. Ma ütlen: 'Tüli puhkeb, vandenõu käib.' Ma arvan, et Thiel toob meile siin väga huvitava näite lihtsalt kannatlikust ootamisest. Ja siis olete John Boydist varem artiklites ja podcastis rääkinud. Tal oli see liin, ütles ta: 'Hävitajalend läheb alati tagauksest läbi, mitte kunagi ette.' Ja mida ta mõtleb, on see, et hävitaja piloot otsib nõrkust, otsib võimalust. Nad ei lähe pea peale. Ja ma arvan, et ka see on strateegiline õppetund. Thiel suutis võita seetõttu, et Gawker oli selles valdkonnas liiga enesekindel ja kaitsetu, kus nad riskisid, mida poleks pidanud võtma.
Ja siis, vaata, ma arvan, et ka Thieli valmisolek käsi määrida on õppetund. On väga hea meel minna protestiks marssima või annetada raha poliitikule või teie toetatud asjale või allkirjastada petitsioon. Kuid kui tõhusad need asjad tegelikult on ja kui tihti te tegelikult näete, kas olete saavutanud selle, mida kavatsesite täita? Nii et ma arvan, et Thiel tegi seda, nagu ta oli: 'Ma lahendan selle.' Ta on nagu: 'Keegi teine ei hakka seda lahendama. Võtan asjad enda kätte ja töötan selle lahendamiseks pikka aega väga kõvasti. '
Ja ma arvan, et ka seal on mõned strateegilised õppetunnid. Olen suhteliselt teise muudatusettepaneku pooldaja, kuid kui arvate, et meil on selles riigis vaja relvakontrolli, siis ärge lihtsalt karjuge selle pärast, vaid mõelge välja, mida saab tegelikult teha. Ja sellega kaasneb kompromiss. See hõlmab koostööd. See hõlmab kannatlikkust. See hõlmab pikka mängu. Kui arvate, et Donald Trump on kuri, ärge piiksutage sellest, mees. Peate töötama tema ametist vabastamise nimel. Või kui arvate, et kolledži ülikoolilinnakutes on probleeme sõnavabaduse mahasurumisega, siis võib-olla peate leidma, nagu Thiel tegi, ideaalse esindusjuhtumi, mis aitab teil luua soovitud pretsedendi, mis kaitseb inimesi, keda te tahad kaitsta. Ja nii edasi.
Nii et ma arvan, et see on tõeline strateegiline õppetund, see tähendab, et muutused on võimalikud, kuid see ei tule lihtsalt sellepärast, et arvate, et see on õige. See tuleb teha reaalseks.
Brett McKay: Noh, Ryan, see on olnud suurepärane vestlus. Kuhu saavad inimesed raamatu kohta rohkem teada saada?
Ryan Holiday: Raamat on vandenõu. See on Amazonis, kõikjal, kus raamatuid müüakse. Ja võite minna minu veebisaidile ryanholiday.net.
Brett McKay: Hästi. Ryan Holiday. Suur aitäh teie aja eest. See on olnud rõõm.
Ryan Holiday: Aitäh.
Brett McKay: Minu külaline oli täna Ryan Holiday. Ta on raamatu vandenõu autor. See on saadaval aadressil amazon.com ja kõikjal raamatupoodides. Vaadake ka tema veebisaiti ryanholiday.net. Seal olles registreeruge tema lugemisloendi, e-kirjade uudiskirjade saamiseks. Üks minu lemmik uudiskirjadest saan. Ta jagab seda, mida ta on lugenud. Sain sellest palju soovitusi. Vaadake ka meie saate märkmeid aadressil aom.is/conspiracy, kust leiate linke ressurssidele, kus saate sellesse teemasse süveneda.
Noh, see koondab veel ühe väljaande The Art of Manliness Podcast. Mehisemate näpunäidete ja nõuannete saamiseks vaadake kindlasti Artof of Manlinessi veebisaiti artofmanliness.com. Ja kui teile meeldis etendus, siis sai sellest midagi, hindame, et leidsite ühe minuti, et anda meile ülevaade iTunes'is või Stitcheris. See aitab palju välja. Kui olete seda juba teinud, kaaluge palun taskuhäälingusaate jagamist sõbra või pereliikmega, kes arvaks, et saate sellest midagi. Hindan seda tõesti. Nagu alati, tänan teid jätkuva toetuse eest. Kuni järgmise korrani ütleb see Brett McKay teile, et jääge mehiseks.