R. Schumann "Brave rider"
Suurepärane saksa helilooja Robert Schumannil on üks erakordne töö, mis omab oma töös erilist kohta. See on klaverimängude kogu, mida nimetatakse "Noorte albumiks". Nelikümmend kolm väikest tükki, mis on spetsiaalselt loodud algusmuusikutele, võitis selle ilmumisest saadik suurt armastust, sest tema helid, helilooja abiga heledalt maalitud pildid, elavad lapsepõlve maagilisel maal, nii selged ja noorema põlvkonna lähedal. Praegu on "Album noortele" väga populaarne ja paljud selles kollektsioonis sisalduvad tööd on väga kuulsad. Näiteks mängida "Brave rider". Teda saab täna kuulata noorte muusikute poolt praktiliselt kõikidest muusikakoolides õpetatavatest vahenditest.
Ajalugu
Klaveri miniatuuri ajalugu "Bold Rider" on loominguga lahutamatult seotud Robert Schumann klaveritsükkel "Noorte album", mille koosseis oli aastal 1848. Helilooja, kes armastas oma lapsi väga, ootas rõõmsameelselt oma vanima tütre Maria sünnipäeva: 1. septembri tüdruk pidi olema seitse aastat vana.
Üllatuse kingitusi valmistades koostas Schumann oma armastatud lapsele väikese tükk, mida kõik pereliikmed meeldisid. Selline sugulaste südamlik heakskiit tõi heliloojale idee luua kogu väikeste tükkide kogum, nii et lapsi ei mõistaks neid huvitavalt, vaid aitaks ka entusiasmi klaverit mängida. Hiljuti istus Robert kohe oma plaani ellu viimiseks ja peaaegu nädal hiljem esitas ta perele, sealhulgas “vapper ratturile”, kogu märkimisväärse miniatuuri tsükli. Schumann'i ühe tütrega seotud mälestustest lähenes heliloojale huumorimeelega selle teose pealkiri, kuna selle teose peamine pilt oli väike poiss, ratsutamine.
Pärast töö lõpetamist jagasid Schumann kõik miniatuurid muusikalise materjali keerukuse järgi kaheks sülearvutiks ja anti kirjastusele. Algselt pealkirjaga "Jõulumäng lastele" kogutud kollektsioon nägi kõigepealt 1848. aasta viimastel päevadel valgust ja sai oma praeguse nime, Noorte albumi, 1851. aastal, kui ilmus teine redigeeritud väljaanne.
Sisu
Hoolimata helilooja poolt valitud väikesest toonilisusest on “The Bold Rider” rõõmsameelne ja elav mäng, milles Schumann värvis värviliselt vähe “julge ratsaniku”. Põnev rattur, takistuste ületamine ja sadulasse kopsakas, liigub sihtkohta. Ta, oma hobust pidevalt surudes, kiirustades julgelt edasi. Muusika, mis peegeldab räpaste võistluste rütmi, on hobusetõugude härg selgelt kuuldud. Mängu ergas pilt ja emotsionaalne taust luuakse muusikalisel moel, mida helilooja on osavalt valinud.
Mäng on kirjutatud lihtsa kolmeosalises vormis koos reprise'iga, mis kordab täpselt esimest osa.
Raske ratturi meloodia algab rünnakuga, see on pideva rütmilise pulsatsiooniga kolmeosalises suuruses, närvilised hüpped toonilise triaadi helide vahel, mis tõmbab üles muusika elav iseloom ja entusiasm.
Meloodilise liini intonatsiooni võlu lisab Sforzando teisele, kolmandale, kuuendale ja seitsmendale baarile. Siiski tuleb märkida, et see ei tähenda teravat aktsenti, vaid ainult väike valik koos mezzo forte üldheliga või pigem tenuto heli jõudlus, st see peab olema lõppenud ilma nõrgendamata.
Pisipildi keskmist osa võib vaadelda esimese osa kontrastina. Esiteks, see on kirjutatud suurte ja teiseks ülemistest meloodiatest edastatakse alumisele häälele. Selle tõttu muutub muusika olemus ja muutub animatsioonilisemaks ja temperamentsemaks.
Peamised raskused, mida esinesid mängus "Brave Rider".
- On vaja leida meloodia ja saade heli tasakaalu.
- Selle töö elegantseks ja heledaks teostamiseks on vajalik randme staccato hea meisterlikkus, unustamata samas sõrmede olulist rolli, mis peaks olema väga aktiivne.
"Brave Rider" - see väike miniatuur, osa tsüklist "Noorte album" Robert SchumannTäna on see üks kõige edukamaid teoseid, mis sisalduvad lastemuusikakoolide pedagoogilises repertuaaris. Seda mängitakse mitte ainult klaveril, nagu algselt autor oli ette näinud, vaid ka paljudel teistel instrumentidel, sest mitte ainult kunstiline, vaid ka selle töö pedagoogiline väärtus on suurepärane.