Objektiivistada oletab midagi sihtida, muuta see teemast sõltumatuks. Näiteks omistame sellele ideele või tundele, mis meil on, objektiivse iseloomu, mis on subjekti mõtte- või tunnetusviisist absoluutselt sõltumatu.
Vastupidiselt eelnimetatud olukorrale leiame tegevuse subjektistama, mis pakub välja absoluutse vastandi: panna asjad, ideed, tunded osalema meie hinges, olema immutatud oma soovidest, kujutlustest ja tunnetest.
Samal ajal, objektiivne saab olema kõik et kuulumine objekti enda juurde, väljaspool mõtteviisi või tunnet, et inimesel on inimene; See tähendab, et inimene, kes liigutab raamatukogu ja kinnitab, et see kaalub kümme kilo, on sellised andmed objektiivsed, need ei mõjuta kunagi subjekti arvamust, sest füüsikaseadused ütlevad meile, et see on nii ja punkt , selles osas isiklikku hinnangut ei anta.
Samal ajal, kui sama raamatukogu liigutav inimene ütleb, et see on väga raske, pakub ta subjektiivseid andmeid, sest see on kaalutlus, mis sõltub puhtalt ja eranditult temast endast, tema kogemusest selle raske kohta. või mitte näiteks ja mitte objektist endast, kuna eelnimetatud raamatukogu võib olla teistele kerge.
Või näiteks keegi kommenteerib köögipuhvetkapi kohta, et selle mõõdud on 2,50 m. Sellised andmed on objektiivsed andmed, subjekti isiklik hinnang ei tule mängu, teisest küljest, kui selle asemel kommenteerite, et puhvetkapp on liiga kõrgel, siis siin pakute sellest omapoolset nägemust, sest teie jaoks olukord võib osutuda Kuid mõnel teisel juhul ei pruugi see olla kõrge ja osutub normaalseks.
.