Kronoloogilised andmed ajaloost
Merivälja rajasid 1914.aastal asutatud Saku Suvituskoha Heakorra Eest Hoolitsemise Seltsi (lüh. Saku SHEHS) liikmed.
1924, 21.mail anti seltsile Esimese maailmasõja ajal Sakus võõrandatud
maa eest Eesti Vabariigi poolt osalise vastutasuna Viimsi mõisa maast
eraldatud 50 ha suurune maatükk Tallinna lahe kaldal, Miiduranna küla
idaküljel. Seda paika tunti ümberkaudsete elanike seas Merivälja,
ka Merevälja nime all.
1924,19.okt. võeti vastu arhitekt Ernst Kühnert´i (koos arh. Robert Natusega) koostatud Merivälja aedlinna hoonestuskava.
1925, 22.veebr. otsustati Saku SHEHS peakoosolekul mereranda ehitada sadamakai väikelaevadele, mootor- ja sõudepaatidele.
1925.a.kevadeks oli Merivälja maa-ala jaotatud maamõõtja Arnold Lilienthal´I poolt 303 krundiks. Need loositi välja Saku SHEHS liikmete vahel. Samal kevadel alustati kahe esimese maja ehitamist Meriväljale.
1925, 5.juulil toimus sadamakai nurgakivi panek. Peale seda alustati ehitustöödega.
1925.a. peale teedevõrgu plaani kinnitamist Harju Maavalitsuse poolt, telliti teedeinsener N.Roschinskylt Merivälja kuivendusprojekt, mis samal aastal ka valmis ja hakati kiires korras ka ellu viima.
1927.a. kevadel sai valmis Merivälja sadamakai ja 15.mail algas suvine laevaliiklus Tallinna Kalaranna ja Merivälja vahel. Kuid sõitjate vähesuse tõttu see ühendus järgnevatel aastatel soikus.
1928.a. avati Meriväljal avalik telefonikõnepunkt Mait Sõerde kauplusesVõra (tollal Sadama) tee 3.
1928-1930.a. ehitati Ranna ja Võra tee nurgale esimene autobussi ooteruum. Selle juures oli hulk aastaid Merivälja lõpp-peatus.
Autobussiliiklus Tallinna ja Viimsi vahel oli avatud juba 1923.a.
1929, 22.märtsil Saku SHEHS peakoosolekul otsustati asutada Merivälja, Aruküla ja Klooga aedlinnade korralduskomisjonid.
1929.a. sai Meriväljal pargis valmis tenniseväljak. Hiljem rajati ka käsipalliväljak. 30-ndate aastate keskel asutati Merivälja Aedlinna Spordiselts, mis tegutses kuni aastateni 1940/41.
1930.a. alustati Väina teele (Merepuiestee) seltsi aedniku elumaja ehitamist, kus ka seltsi juhatus sai endale ametiruumid.
1931, 31.märtsil oli Saku SHEHS peakoosoleku päevakorras Merivälja (ja teiste aedlinnade) korraldusseltside asutamise küsimus.
1931, 26.nov. oli Saku SHEHS erakorralise peakoosoleku päevakorras "Merivälja aedlinna heakorra seltsi põhikirja kava läbivaatamine". Koos kutsetega saadeti liikmetele tutvumiseks nimetatud kava.
1932, 14.märtsil registreeriti Kohtu- ja siseministri otsusel Merivälja Aedlinna Heakorra Seltsi (lüh. MAHS) põhikiri.
1932, 20.aprillil peeti MAHS-I asutamiskoosolek Tallinnas Pikk 42, Ühisklubi ruumides. Valiti juhatuse liikmed:
Peeter Kirk, Mait Sõerde, Konstantin Trakmann, Konrad Tonska, Johannes Ligema ja Villem Kesker.
1932, 1.maist alates jätkas Meriväljal Saku SHEHS-I juhatuse poolt alustatud töid MAHS-i juhatus.
1933.a. alustatud Pirita elektrifitseerimisega tõusis MAHS-is päevakorrale elektriliini Meriväljani ehitamise küsimus. See aga ei leidnud esialgu loodetud vajalikku kõlapinda.
1933.a. kevadel korrastati laste mänguväljakuks väike haljasala, Tuule ja Kesk tee (Vainula) nurgal, mida nimetati Vainula platsiks.
1933.a. maikuus avati Meriväljal M.Sõerde majas Võra tee 3 kirjatalu. Sääraselt nimetati tollal lihtsaimat tüüpi postipunkti maal, kus toimus lihtkirjaposti vastuvõtmine, väljastamine adressaatidele ja postmarkide müük.
1934.a. suveks korrastati Merivälja turuväljakuks väike maa-ala Viimsi tee, Merivälja (tollal Pirita) tee otsa kohal.
1936.a. märtsikuus asutati Merivälja-Viimsi Kooperatiivühing, mis seadis endale kolm peamist eesmärki: 1.Merivälja ja selle ümbruskonna elektrifitseerimine (kuna sellega seoses olevad tööd olid takerdunud). 2. Ühingu liikmetele muuta autobussi-ühendus Tallinnaga võimalikult soodsaks nii piletihinna, kui liiklussageduse poolest. 3. Muretseda ehitajatele Meriväljal odavamat materjali ja abistada neid ehitiste püstitamisel.
1937.a. alustas Viimsi vallavalitsus Meriväljast loodepoole jääva maa-ala planeerimist ja seal kruntide väljaandmist. Kuni 1940/41.a. anti 26 krunti ja rajati kaks teed: Eha ja Koidu (1959.aastast:Viirpuu ja Vaate teed). Sealsed krundiomanikud ei ühunenud MAH Seltsiga. Ka idapoole jääval maa-alal anti välja 16 krunti ja rajati mõned teed: Tamme, Lepa, Kase ja Pärna (1954.aastast: Ranniku, Haaviku, Kõivu ja Lõhmuse).
1938.a. lõpuks oli enamikus Merivälja eramutes ja suvilates sisseseatud elektrivalgustus. Juba aasta varem oli elektrivalgustus Merivälja teedel.
1939, 15.aug.asutatakse Mait Sõerde algatusel MAHS-i juurde Aiandus-Mesindus Ring.
1939.sept. avatakse kirjatalu asemel Postitalituse poolt MAHS majas Väina teel (Merepuiestee) Viimsi postiagentuur. Merivälja kirjakandja kohustused võtab enda kanda Seltsi aednik.
1940.a. suvel, Nõukogude okupatsiooni oludes jätkus veel MAHS-I tegevus. Septembrikuu algul oli Selts sunnitud vabastama oma üüritud ametiruumi Laenupanga hoones, Suur-Karja 18. MAHS-I tegevus peatati võimude poolt, kuid seltsi vormiliselt ei likvideeritud. MAHS-I kohustused läksid üle maakonna kommunaalosakonnale. Viimane juhatuse koosolek tol perioodil peeti 3.septembril.
1942, 8.märtsil tuli MAHS-I juhatus taas koosolekule. Nüüd juba Saksa okupatsioonivõimu all, kelle esindaja - Tallinna-Maa Piirkonna komissari - otsuse alusel lubati MAHS-I tegevust jätkata.
1944, 9.sept.peeti MAHS-I juhatuse viimane koosolek. Tallinna vallutamisega sama kuu lõpul algas teine nõukogude okupatsioon ja teistkordselt peatati MAHS-I tegevus.
1944, 17.nov. anti välja ENSV Rahvakomissaride Nõukogu määrus eramajade taastamise ja individuaalelamute ehitamise soodustamise kohta. (avaldatud Eesti NSV Teatajas nr.5, 10.02.1945) Seda tingis sõjajärgsetel aastatel tekkinud korterite nappus. Sellest ajast alates hakati ka Meriväljal püstitama rohkem maju ja elanikkond suurenes jõudsalt.
1945, 2.märtsil anti välja ENSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlus Pirita, Merivälja, Iru-Lepiku ja Kose asustatud punktide ja nende lähema ümbruse liitmise kohta Tallinna linnaga. (Avaldatud Eesti NSV Teatajas nr. 15, 28.04.1945).
1948, 1.sept.avati esimene kool Meriväljal, Aia tee 15, Eestist põgenenud laevakapten Teodor Vompa eramus. Kool, nimetatud Tallinna 35. Algkooliks, oli eesti ja vene õppekeelega. Õpilasi oli umbes paarkümmend, õpetajaid kaks - Alma Roman ja Anna `Subina. Koolijuhataja Endel Grigorjev asus ametisse 18.septembril.
1948, detsembris asutati Tallinna Vabatahtliku Tuletõrje Ühingu Merivälja Salk, millel puudus küll oma "pritsimaja",, rääkimata tuletõrjeautodest. See ei takistanud salgaliikmetul alustamast erialast väljaõpet ja seltskondlikku tegevust.
1949, 14.veebr. avati Meriväljal lugejatele Tallinna Keskraamatukogu 10. Haruraamatukogu, Tuule tee 18 eramus. Juhatajaks oli kuni sügiseni Lidia Rumberg, tema järel hulk aastaid Reinhold Niidu. 1993.a. augustikuust on juhatajaks Pille Talioja.
1950, 27.okt. asutati Merivälja vabatahtliku tuletõrjesalga nõukogu liikmete algatusel segakoor. Koori juhatamist oli nõus enda hooleks võtma Meriväljal elav Linda Bachmann-Kallikorm. Sellest koorist kasvas välja tuntud segakoor "Sõprus" (10.märtsist 1963), mis tegutseb tänaseni.
1953.a. liideti Meriväljaga idapoolsel küljel olev suur maa-ala ja rajati seal teedevõrk - praegused Haaviku, Jugapuu, Kõivu, Lodjapuu, Lõhmuse, Mõõna, Ranniku, Rändrahnu, Tõusu ja Viherpuu teed.
1956 - 1959.a. Merivälja suurenenud elanikkonna veega varustamise parandamiseks ehitati 150m sügavune puurkaev ja pumbamaja Ranna ja Merivälja teede nurgale ning rajati veetorustik.
1959.a. avati Viimsi tee 16 teenustöökojad, kus töötasid juuksur ja kingsepp.
1960.a. avati toiduainetekauplus "Merivälja" vastvalminud hoones Haaviku tee 16.
1960.a. 1.sept. asus Merivälja kool (Tallinna 35. Algkool) oma uude hoonesse Heki tee 16, kus oli neli klassiruumi ja väike saal-võimla.
1964-1965.a. seati Meriväljal üles oma automaat-telefonijaam Võra tee 4 M.Sõerde majas, tema endise kaupluse ruumides, kus sõjajärgsetel aastatel asus Tallinna sidejaoskond nr.21. Paljud Merivälja elanikud said endale telefoni.
1966.a. avati Ida tee 8 sidejaoskond nr.21, selleks ümberehitatud hoones.
1967.a. valmis lasteaia hoone Haaviku ja Kõivu tee vahelisel krundil.
1969.a. lõpetati Merivälja sadamakai taastamine ja ümberehitus, seejuures ehitati Ranna tee äärde Tuule tee otsa kohale avar ootepaviljon. Samast ajast avati regulaarne suvine laevaühendus Tallinna sadama ja Merivälja vahel, mis mõne aasta pärast aga suleti.
1972.a. sai valmis pansion "Merivälja" hoonetegrupp Ranniku teel.
1974.a. alustati Ranna teel, autobussi lõpp-peatuse vastas, Harju Tarbijate Kooperatiivi 8-müügi-kohaga kauplusehoone ehitamist.
1974.a. võeti käsile Pirita ja Viimsi vahelise tee ümberehitus. Selle käigus laiendati ning õgvendati Ranna teed Meriväljal. Endise Kaasiku küla hoonete kohal rajati idapoole uus teelõik.
1978.a. lõpetati tööd eelkirjeldatud teeosal.
1978.a. Merivälja põhjapiiri ja raudtee vaheline ala jaotati kruntideks ja anti koondisele "EKE" (Eesti Kolhoosiehitus)
eksperimentaalsete maa-elamute püstitamiseks.
1980.a. valmisid seal esimesed majad ja nende juurde rajati Lääne tee pikendus.
1981.a. asutati tolleaegse komsomoli keskkomiteelaste poolt elamuehitus-kooperatiiv "Kristall". Sellele anti ehituskruntideks juba varem Merivälja Algkoolile laienduseks määratud reservmaa Kõivu tee 17/19, mida kasutati kooli katseaiana. Tulemuseks - Merivälja sai kõige eriskummalisema ehitise, sotsialistliku postmodernismi tõelise pärli.
1987, 26.märtsil võõrvõimu surve nõrgenemisel osutus võimalikuks Merivälja raamatukogu lugejaskonna, vabatahtliku tuletõrjesalga ja Viimsis asuva Pirita lillekasvatussovhoosi rahva algatusel asutada Merivälja Raamatuklubi, mille esimeheks valiti Tõnu Talve.
1989, 27. Ja 28.mail korraldati Raamatuklubi aktiivsemate liikmete algatusel "Merivälja Päevad" Kesk-tee pargis. Nende raames jagus mitmesuguseid huvitavaid kultuuri-, spordi- ja ajaviiteüritusi kaheks päevaks.
1990/91.a. valmis "Eesti Projektis" Merivälja ja Mähe vahelise maa-ala planeerimisprojekt (arhitekt Tiina Nigul jt.), mille järgi kavatsetakse Merivälja, Ranniku ja Mähe teega piirnevale alale ehitada 4-12 korteriga ridaelamud umbes 450 perele.
1992,28.veebruaril Talliinna Linnavalitsuse korraldusega nr 171-k registreeriti Merivälja Majaomanike Selts, mis kahjuksoma tegevuse mõne aasta pärast lõpetas.
1992, 10.dets. võttis Tallinna linnavolikogu vastu otsuse Pirita linnaosa (millesse arvati ka Merivälja) moodustamise kohta.
1997, 31.mail ja 1.juunil toimusid järjekordsed Merivälja Päevad, mille korraldajaks oli kool.
1998, 23.ja24.mail toimunud Merivälja Päevad püüdis ära rikkuda külm ja vihm, kuid lapsi, kes kooli õues võistlesid ja pargis kontserti andsid ning Merivälja elanikke, kes neid kuulamas-vaatamas olid, see õnneks ei seganud.
1998, suvel alustati Merivälja Algkooli juurdeehitusega. See valmis 18.oktoobril 1999.a. Koolimaja sai juurde klassiruume ja õpetajate toa. Võimlaehitus on ikka veel mägede taga.
1999, 23.mail möödus 75 aastat Merivälja rajamisest ja seda tähistati Viimsi Vallamajas.
2000,09.veebr. asutati kodanikualgatusel põhinev mittetulundusühing Merivälja Aedlinna Selts, mis jätkab 1932.a. loodud Merivälja Aedlinna Heakorra Seltsi ning selle õigusjärglase, 1992.a. loodud Merivälja Majaomanike Seltsi traditsioone.
2001.a. suvel alustati Merivälja muuli remonttöid