Edward Tolman: elulugu ja kognitiivsete kaartide uurimine
Edward C. Tolman oli ennetava käitumismagistri algataja ja võtmetegur kognitiivsete muutujate kasutuselevõtmiseks käitumismudelites.
Kuigi Kognitiivsete kaartide uurimine on Tolmani kõige tuntum panus , selle autori teooria on palju laiem ja oli tõeline pöördepunkt teaduslikus psühholoogias.
- Seotud artikkel: "Psühholoogia ajalugu: autorid ja peamised teooriad"
Edward Tolmani biograafia
Edward Chace Tolman sündis 1886. aastal Newtonis, Massachusettsis. Kuigi tema isa soovis pereettevõtet jätkata, otsustas Tolman uurida elektrokeemiat; Kuid pärast lugemist William James avastas ta oma kutsumise filosoofia ja psühholoogia, distsipliini, mille ta lõpuks pühendada ise.
Ta lõpetas Harvardi psühholoogia ja filosoofia . Varsti pärast seda läks ta Saksamaale, et jätkata doktoriõppe läbimist. Seal õppis ta Kurt Koffka; Selle kaudu tutvus ta geestalt psühholoogia, mis analüüsis taju, keskendudes pigem üldisele kogemusele kui eraldi elementidele.
Tolman uuris Harvardis tagasi uurimust mõttetu silbide õppimise kohta Hugo Münsterbergi juhtimisel, rakenduspsühholoogia ja organisatsioonide pioneerina. Ta sai doktorikraadi väitekirjaga tagasiulatuva inhibeerimise kohta , nähtus, mis koosneb uue materjali sekkumisest eelnevalt õppitud mälestuste taastamiseks.
Tolman alustas õpinguid Californias Berkeley ülikoolis pärast seda, kui ta oli Põhja-Lääne ülikoolist välja saatmisest, kus ta töötas õpetajaks juba kolm aastat, avalikult vastuseks Ameerika sekkumisele Esimese maailmasõja ajal. Seal viibis ta oma ülejäänud karjääri, alates 1918. aastast kuni oma surmani 1959. aastal.
Teoreetilised panused psühholoogiasse
Tolman oli üks esimesi uurijaid kognitiivsed protsessid käitumismõõtme raamistikust ; Kuigi see põhineb käitumismetoodoloogial, soovis ta tõestada, et loomad saavad teavet maailma kohta ja paindlikult seda kasutada, mitte ainult automaatselt reageerida teatud keskkonnamuutustele.
Tolman kujundas teadmisi ja muid vaimseid osi (ootused, eesmärgid jne) kui sekkumisjõude, mis vahendavad stimulat ja vastust. Organismi ei mõisteta passiivselt klassikalise käitumise ajal, vaid haldab aktiivselt teavet.
See autor oli eriti huvitatud käitumise tahtlikust aspektist, st eesmärgipärasest käitumisest; sellepärast tema ettepanekud on liigitatud "ennetav käitumismism" .
- Võibolla olete huvitatud: "Iván Pávlov: käitumismeele viide biograafia"
E-E ja E-R õppemudelid
Kahekümnenda sajandi keskpaigas oli käitumissuundades sügav arutelu tingimuslikkuse olemuse ja tugevdamise rolli üle. Seega olid vastuolus Stimulus-Response'i (E-R) mudel, mis on initsialiseeritud sellistes autorites nagu Thorndike, Guthrie või Hull ja Stimulus-Stimulus (E-E) paradigma, millest tolman oli kõige olulisem esindaja.
E-E mudeli kohaselt tekib õppimist tingitud ja tingimusteta stiimuli seos, mis põhjustab sama tingitud reaktsiooni armeerimise juuresolekul; Teisest küljest, E-R vaatepunktist, kaitstakse seda, et õppimine koosneb konditsioneeritud stiimuli ja tingitud vastuse seos .
Seega leidis Tolman ja sellega seotud autorid, et õppimine sõltub subjektist, mis tuvastab kahe stiimuli vahelise suhte, mis võimaldab tal saada tasu või vältida karistust ER mudeli esindajate ees, mis määratles õppimise kui omandamise tingimuslik vastus eelnevalt tingimusteta stiimuli välimusele.
E-R paradigmist pakuti välja mehhaaniline ja passiivne ülevaade elusolendite käitumise kohta, samas kui E-E mudel kinnitas, et õppija roll on aktiivne, kuna see toob kaasa komponendi vabatahtlik kognitiivne töötlemine koos kindla eesmärgiga .
Varjatud õppimise katsed
Hugh Blodgett oli uurinud latentset õpet (mis ei ilmne otseselt nähtavana) rottide ja labürindide eksperimentidega. Tolman arendas oma kuulsa ettepaneku kognitiivsete kaartide ja suurema osa ülejäänud tema töö põhjal selle kontseptsiooni ja tööde Blodgett.
Tolmani esialgses katses Roti rühmad koolitati labürindi kõndima . Kontrollrühmas said loomad lõpuks toitu (armeering); Teisest küljest said esimese katserühma rühmad ainult tasu seitsmendal koolituspäeval ja teisel eksperimentaalsel rühmal alates kolmandast päevast.
Tolman leidis, et kontrollrühma rottide veamäär vähenes esimesest päevast, samal ajal kui eksperimentaalsed rühmad tegid seda järsult toidu kasutuselevõtust. Need tulemused näitasid, et rottidel õpiti marsruuti kõigil juhtudel, kuid jõudis ainult labürindi lõpuni, kui nad eeldasid, et need tugevdavad.
Niisiis, see autor Teoreetieris, et käitumise teostamine sõltub arukuse saamise ootusest o , kuid sellegipoolest võib sellise käitumise õppimine ilmneda ilma vajaduseta tugevdamise protsessi järele.
- Seotud artikkel: "Kognitiivne psühholoogia: definitsioon, teooriad ja peamised autorid"
Kognitiivsete kaartide uurimine
Tolman pakkus välja kognitiivsete kaartide kontseptsiooni, et selgitada oma katsetuste ja Blodgetti eksperimentide tulemusi. Selle hüpoteesi kohaselt rotid loonud labürindi vaimseid representatsioone treeningute ajal ilma tugevdamise vajaduseta ja teadis, kuidas eesmärkide saavutamiseks, kui see oli mõttekas.
Sama võib juhtuda inimestega igapäevaelus : kui me kordame marsruuti sageli, siis õpime suure hulga ehitiste ja kohtade asukohta; Siiski käsitleme neid vaid siis, kui on vaja saavutada kindel eesmärk.
Kognitiivsete kaartide olemasolu tõendamiseks tegi Tolman teise eksperimendi, mis oli sarnane eelmisega, kuid pärast seda, kui rotid said labürindi marsruudi, täideti see veega. Sellest hoolimata suutsid loomad jõuda kohale, kus nad teadsid, et nad leiavad toitu.
Nii kinnitas ta, et rotid nad ei õpetanud lihaste liigutuste ahelat , nagu kaitsesid E-R paradigma teoreetikud, vaid pigem kognitiivsed muutujad või vähemalt varjatud väärtused, et selgitada omandatud õppimist, ja vastus, mida kasutatakse eesmärgi saavutamiseks, võib olla erinev.