Täna magan kogemata peaaegu seitsmeni. Ärgates tõttan kiirelt apelsini mahla pressima ja siis Tommale helistama.
Kuna ilm on täiesti tuuletu ja lainetu, siis pole muud teha, kui sukelduma minna. Elora juba tundiski huvi, kuidas mu sukeldumine edeneb ning päris häbi oli öelda, et peale tema lahkumist ma rohkem vee alla pole jõudnudki. Tegelikult ilmad olid ka ülikehvad.
Igatahes lähen lepin aja kokku ning 8:45 olen kail oma varustust üles seadmas. Natuke närvitsen oma aeglaste kõrvade pärast aga Tyrone alatihti korrutab mulle, et sukeldumine ei ole võidujooks ja ma ei peaks niipalju stressama.
9:10 väljume ja asukohaks on Long Caye sein, ehk siis meie saare tagune riifi äär. Esimene kord ilma instruktori ja abiköieta minna. Minu kaaslast pole samuti ligidal, nii et paanitsen täitsa üksi. Mis siis ikka hakkan usinalt närima ja neelama ning lõpuks jõuan alla teiste juurde. Polnudki nii hull.
Midagi väga erilist me ei näe aga märkimist väärivad batfish, scorpion fish, lizard fish, üks kena lest ja paar vöödilist krevetti. Väga nunnud.
Peale sukeldumist tõmban end päikese kätte kerra ja suigatan tunnikeseks. Üles ärgates olen muidugi punane. Siis lõunasöök ja uus siesta. Kuigi mul pärastlõunaks midagi plaanitud polnud, tahtsin vaid natuke Tommiga rääkida, siis ühtäkki plahvatas peas, et võiks ju uuesti sukelduma minna. Mõeldud tehtud, napilt enne kaht jõudsin kohale. Tyrone oli minu varustuse juba ära andnud aga sebisin omale kiirelt uue. Seekord oli meid kokku 8, nii et paras punt karjatamiseks.
Asukoht sama, mis hommikul. Nägime paari suurt barrakuudat ja üht pirakat nurse sharki. Allaminek läks mul samuti paremini. Kõrvad hakkavad harjuma. Õhku kasutan ikka veel rohkem, kui teised, nii et pean vähe rahulikumalt võtma.
Õhtuhakul tegime taas päikeseloojangu reisi liivaluitele. Saateks kitarr ja Steffi lauluhääl. Väga ilus õhtul.
Kui seda nõmedat põhjatuult ei ole, siis on see saare elu päris kena!
Pildil: Tervitusi vee alt