Ma pole ammu ühtegi raamatuarvustust kirjutanud, aga nüüd ma tahaks. Nimelt käisin ma reedel kõrtsis. Kõigepealt olin oma kodukõrtsus ja õppisin selgeks hääletu rääkimise, aga suu pealt lugemist ma ikka ei oska. Kui tuttav vaegkuulja koju läks, suundusin oma tavalisele kojuminekuringile, mis algab Levikaga. Kõik teavad, et Levikas on viimastel aastatel ikaldus ja seal ei käi enam eriti rahvast. Eriti seda vanade kogenud joodikute kontigenti. Mingid suvauitajad ikka eksivad sinna. Jätka lugemist
Category Archives: raamat
Võimalik, et kõik teised teavad juba ammu, aga mina sain alles eelmisel nädalal teada, et Keskraamatukogul on lehekülg, kus saab tasuta e-raamatuid laenutada. Mul ei ole tahvlit ja üldiselt ei meeldi mulle ka arvutis raamatuid lugeda, aga järsku tundus, et ma pean neid kõiki saama! Päris raamatukogus mul ei teki kunagi sarnast tunnet. Seal on pigem probleem, et kuidas leida need raamatud, mis mulle päriselt ka meeldivad. Ma ei ole inimene, kes loeb raamatu isegi siis lõpuni, kui ei meeldi. Kui ikka esimesed 10 lehekülge huvi ei tekita, siis rohkem ma ei loe. Jätka lugemist
Täna meenus, et ma pole oma blogi ikka veel blogiauhindade jagamisele registreerinud. Ma oleks seda varemgi teinud, aga ei osanud kategooriat välja mõelda. Eelmisel aastal ma juba arvamusblogide all kandideerisin. Tehtud! Mihkel Raud pani selle kategooria pika puuga kinni. Kuna mulle tundub, et mu blogi üldse Raua blogile ei sarnane, siis valisin ilmselt vale kategooria. Jätka lugemist
Ma vastan ise esimesena – mulle ei meeldi raamatuid omada. Mulle ei meeldi, et mul on igas toas, väljaarvatud köök, raamaturiiul, mis kogub tolmu ja hoiab endas raamatuid, mida ma väga harva lahti teen.
Ma arvan, et enamus mu tuttavaid armastavad raamatuid ja neile meeldib vaadata oma tubade seinu, kus raamaturiiulite vahelt tapeeti näha pole. Olete kuulnud, et olemas soovitus, et kui leiad endale uue suhte ja tal pole kodus normaalsete raamatutega täidetud riiulit või seina, siis jäta ta maha. Pole raamatuid, on ka seksis halb, nii räägitakse. Inimene, kes raamatuid ei loe, ei kõlba sõbraks. Nõus, aga miks ta neid raamatuid paberkujul oma kodus peaks hoidma? Jätka lugemist
Eelmisel teisipäeval sain oma raamatukogust hea õnne peale järgmise eestikeeles ilmunud “Jää ja tule laulu” sarja raamatu “Tants lohedega” esimese raamatu. See on sarja viies osa ja kuna ma ei tea, millal Varrak ja Kivistik järgmise raamatu välja annavad, teen enda tarbeks siia avalikult ühe lühikese kokkuvõtte.
Kuna ma just lõpetasin lugemise, siis alustangi lõpust. Jätka lugemist
Mul on arvutis erinevaid faile ja alati ma ei teagi, kust ma need saanud olen. Igatahes leidsin, et mul on arvutis Kidroni raamat “Suhtlemine”. Kuna raamatutest blogimine paistab väga popp teema olevat, kirjutan teile ka põnevamaid asju, mida ma suhtlemise kohta teada sain.
Muideks, ma pole veel raamatut ära lõpetanud, aga ma kardan, et lõpuks läheb meelest ära, mida vahepeal põnevat kirjutati ja nii ma panen jupikaupa olulisema kirja. Jätka lugemist
Ma alguses mõtlesin, et ma ei blogi sellest raamatust. Ei blogi, kuna ma ei suuda ühe postitusega piisavat ülevaadet anda. Nüüd hakkasin lugemispäevikusse (see on mul parooli all, ma ei taha, et keegi teaks, mida ma täpselt loen) sissekannet tegema ja leidsin, et ikkagi võiksin blogida, mis sest, et tuleb poolik, äkki on kellelgi kasu.
Raamatu on kirjutanud prantslane Isabelle Nazare-Aga ja pealkiri on “Manipulaatorid. Kuidas neid ära tunda ja ennast kaitsta.” Seda raamatut võiks eneseabiõpikuks kutsuda. Mina laenasin ta inimeselt, kes minu vestlusteema “sotsiopaadid” peale, selle oma riiulist välja kraamis ja rääkis, et ostis raamatu, sest tema tüdruk oli tõeline vägivaldne sotsiopaat. Jätka lugemist