Juba tükk aega tagasi tuli meil seltskonnas ettepanek minna kirbuturule. Tublimad meist registreerisid meid ära ja oligi minek.
Mina olin küll valmis minema, aga nagu see kahe lapsega logistika on, siis polnud ma väga kindel. Lisaks sellele olin ma omaarust kõik mittevajalikud asjad juba kevadel sinna niisama ära viinud.
Kui aga tähtis päev lähenema hakkas, siis tuli kas ennast kokkuvõtta või alla anda. Kuna Eveli oli kindlasti minemas, siis mis ma ikka pidurdan…eriti kui minu vabanduseks oli 2 last :)
Korjasin siis kapist kõik need riided ka välja, mis eelmine kord mu karmi väljapraakimise läbisid,ning panin kasti. Seejärel otsustasin, et ma ikka ei saa järgmine aasta kolmandat last ;) ja panin ka pool kasti beebiriietest müügiks.
Hommikul pakkisime, siis kaks kasti müügiks… triikimslaud lauajalgadeks, kõlari jalad stange postideks ning Kalle ülivajalik rekvisiittoru stangepuuks, auto peale ja läksime müüma.
Eveli oli palju rohkem ettevalmistanud, ilusad hinnalipikud ja meile müüjatele tee ja küpsised :)…. mehed koos lastega saatsime koju ja hakkasime müüma….
Meil Eveliga ei olnud eesmärgiks rikkaks saada, nii et meil maksis kõige kallim asi 20 krooni :)))… ja nii meie 20 kroonised joped ja kampsunid läksid nagu soojad saiad. Samuti Eveli pluusid.
Lasteriided maksid meil 5 krooni tükk. Kui algul olid meil ikka kõrged hunnikud – ühes bodyd, teises sipukad, kolmandas pluusid, siis varsti võisime iga asja laua peale laiali laotada ja ruumi jäi ülegi.
Ühesõnaga läks meie müük päris hästi …. ja kui meil ind otsa sai, siis tegime allahindluse ja viimased lasteriided läksid meil 1 krooni eest kaubaks. Mitte midagi ei jäänud alles :)))
Mulle tundus, et meie olime seal ka esimesed, kes oma poe kokku panid ja müügitulemustega rahule jäid. Kõik mis üle jäi, andsime niisama uuskasutusse oligi kõik.
Arvestades meie tulu, siis ma arvan, et mina tegin umbes 30 inimest õnnelikuks ja kuna üks mees üksi kõik Eveli raamatud ära ostis, siis tema umbes sama palju.
Nii et kui superilusa ilmaga me kahekesi 60 inimesele naeratuse ja rahulolu tunde suutsime tekitada, siis on päev korda läinud juu :))