Jäin seekord pealkirja valimisega natuke jänni. Üldpealkiri „Järjest tervemaks ja tervemaks“ oli ju olemas, loo esimeses osas lahkasin kerehoolduse teemasid. Võrreldes hingeasjadega on füüsilisest kehast rääkimine lihtsam. Seda saab katsuda ja mõõta ning seda on suhteliselt lihtne kirjeldada. Kui noaga näppu lõigata, tekib silmaga nähtav haav, millest tuleb verd. Emotsionaalsete kannatuste mõõtmine ja kirjeldamine on keerulisem. Haav nagu oleks ja valus on ka, aga mis täpselt valutab ja kus? Ning kuidas seda ravida?
Ja ometi teavad peaaegu kõik millest jutt käib. Või kas ikka teavad? Kas emotsionaalsest valust ning hingeravist rääkides peavad kõik täpselt samu asju silmas? Kindlasti mitte.
Kui hing on haige. Aga mis on hing? Ja kas antud teema kontekstis on sõna „hing“ üldse sobiv? Läbi aegade on eri kultuuride targad ja preestrid püüdnud sellele küsimusele vastata, kuid pole mõistlikule konsensusele jõudnud. Asi läheb kordades keerukamaks, kui püüda ühtlasi defineerida vaimu. Sestap hoidun siinkohal mõistete defineerimisest ning keskendun peamiselt emotsionaalsete kannatuste leevendamisele. Kasutan väljendit „kui hing on haige“ kõnekeele kontekstis, püüan hiljem oma vaadet näidete varal selgitada ning loodan, et see, millest jutt käib, on pigem selge kui segane.