Juristina toetas Adams õigust kaitstusele ja süütuse presumptsiooni. Ta astus vastu britivastastele tunnetusele ja kaitses edukalt Briti sõdureid, keda süüdistati Bostoni massimõrva toime panemises. Enne Ameerika revolutsiooni oli ta poliitiline aktivist ja Massachusettsi esindaja Kontinentaalkongressis. Ta aitas 1776. aastal koostada iseseisvusdeklaratsioon ja oli selle tähtsaim propageerija Kongressis. 1780. aastatel oli ta USA suursaadik Hollandis ja Suurbritannias ning ta osales Pariisi lepingu sõlmimisel Suurbritanniaga. Adams oli Massachusettsi põhiseaduse peamine autor; see oli hiljem aluseks Ameerika Ühendriikide põhiseadusele.
Adams oli kaks valitsusaega George Washingtoni ametiajal asepresident. 1796. aastal valiti Adams presidendiks. Ainsa ametiaja jooksul sai ta teravat kriitikat Thomas Jeffersoni juhitud demokraatidelt ja osaliselt samuti tema enda Föderalistlikult Parteilt, mida juhtis tema rivaal Alexander Hamilton. Adams kirjutas alla vastuolulistele seadustele (Alien and Sedition Acts), mis muutsid sisserändajatel kodakondsuse saamist raskemaks, ning ehitas Prantsusmaaga toimunud väljakuulumata kvaasisõja ajal üles Ameerika Ühendriikide mereväge ja maaväge. Tema valitsusaja suurima saavutus oli rahva viha ja Hamiltoni vastuseisu trotsides selle konflikti rahumeelne lahendamine. 1800. aastal kolis Adams esimese presidendina sisse Valgesse Majja.
|Ameerika Ühendriikide presidendid|
|Washington • J. Adams • Jefferson • Madison • Monroe • J. Q. Adams • Jackson • Van Buren • W. Harrison • Tyler • Polk • Taylor • Fillmore • Pierce • Buchanan • Lincoln • A. Johnson • Grant • Hayes • Garfield • Arthur • Cleveland • B. Harrison • Cleveland • McKinley • T. Roosevelt • Taft • Wilson • Harding • Coolidge • Hoover • F. Roosevelt • Truman • Eisenhower • Kennedy • L. Johnson • Nixon • Ford • Carter • Reagan • G. H. W. Bush • Clinton • G. W. Bush • Obama • Trump|