Esimesed märgid lähenevast kuldsest sügisest - kolletunud lehed kasekroonides, vahtrade punetavad tipud - viitavad ilupõõsaste, liaanide, mitmeaastaste lillede valmimisele sügiseseks jagunemiseks. Septembris on hortensiate, tšubushnikite, mandlite, kotoneasterite, pargirooside, kuslapuu, viinamarjade, aktiniidiate ja teiste liikide jagunemine ja siirdamine hästi talutav.
Hortensia, cotoneaster, chubushnik jaoks valin poolvarjus tuulevaikse koha, kus muld ei kuivaks, kuid vesi ei seisa ka. Võite teha peenra aia ääres või küpsete puude võra all, kuid mitte lähemal kui 1,5 m pagasiruumist. Panin 7-10 cm kihiga liivapadja, seejärel huumus- ja sügismineraalväetistega turbakihi, lasen selle hästi laiali, lasen mullal settida.
Ma kaevan ülekasvanud põõsa vertikaalselt kühvli tääkide sügavuseni 30–40 cm raadiuses, võtan selle tükiga välja, raputan maad maha, katkestan murdunud juured, eemaldan kahjustatud. Kastan juurestiku 1% vasksulfaadi lahusesse või kahvaturoosa kaaliumpermanganaadi lahusesse, jätan selle 20-30 minutiks. Lahusest välja võttes jagan põõsa, kastan delenki samasse lahusesse ja seejärel vedelasse savipudrusse.
Ma istutan kõik taimed, võttes arvesse "tuuliroosi". Meie äärelinnas on kõige parem istutada delenki väikese kaldega loodesse, sel juhul paikneb suurem osa juurtest põõsa kagupoolsel küljel. Ma matan hortensia, tšubushnikid, kotoneasterid kergelt mulda (3–5 cm) ja mandlid istutan mullakoonusele. Ma lasen maandumisi hästi. Krooni ülemise osa seon ma pehme lindiga, ilma seda pingutamata, või lõikan 30–40 cm kõrguselt ära. Lõikasin välisele neerule. Kui varred on paksud või õõnsad (forsüütia, deütioon), katke need aiavarriga.
Kui sügis on kuiv ja pean paariks päevaks lahkuma, katan taimed pärast epiinilahusega pihustamist kilega ja kastan. Üldiselt tuleks siirdatud pistikuid kasta iga 2 päeva tagant ja iga 7–10 päeva tagant töödelda juure, heteroaksiini või tsirkooni lahusega. Sel sügisperioodil, kui on veel soe, on minu põhiülesanne luua võsa jaoks tingimused uude kohta juurdumiseks. Selleks tuleks ööpäeva keskmist õhutemperatuuri 14–17 ° C hoida vähemalt 2 nädalat, mitte madalamat, madalamal temperatuuril ei juurdu taim hästi.
Augusti lõpp - septembri algus on hea aeg rohttaimede mitmeaastaste põõsaste jagamiseks: heleenium, Uus-Inglismaa aster, buzulnik, astilbe, peremehed. Kastan astri põõsast päev enne jagamist. Jälgin, et jaotuses oleks 3-4 õitsvat võrset. New Englandi asterite võrsed kasvavad üsna tihedalt. Kui põõsast ei jagata, võib 4-5 aasta pärast selle läbimõõt ulatuda 1 m-ni, muutub varte alumine osa paljaks. Põõsad, mida jagatakse iga 2-3 aasta tagant, näevad välja atraktiivsemad. Lõikasin terava tääkkühvliga osa põõsast välja, uuristan igast küljest sisse ja võtan välja.
Kui on võimalik väiksemaid osi lahutada, siis tõmban võrsed õrnalt lahku, püüdes mitte juuri rikkuda. Lõikasin õievarred 30–40 cm kõrguseks. Kastan delenkid 1% vasksulfaadi lahusesse ja lasen 1 tund juurelahusesse. Istutan delenki lahtisesse pinnasesse kohe püsivasse kohta (osa - osalise varju, osa - ereda päikese käes, pikendades nii õitsemist). Uus-Inglismaa aster on üks viimaseid, kes lõpetab lahkuva hooaja lillepalli. See õitseb väga rikkalikult, kõigil pungadel pole aega enne lund avaneda. Lõigatud kujul rõõmustavad need astrid teid kodus veel 2-3 nädalat.