Enesehinnangolles eneseteadvuse komponendiks, hinnatakse moraalseid omadusi, inimlikke ja füüsilisi omadusi, tegevusi, võimeid. Isiku enesehinnang on üksikisiku keskharidus ja näitab ka inimese sotsiaalset kohanemist, tegutsedes tema käitumise ja tegevuste regulaatorina. Enesehinnang on seotud enesehinnanguga. Enesehinnangut omavatel isikutel on sõltumatu tegevussuund, nad on tasakaalustatumad ja mitte-agressiivsed. Isiku tavapärases mõttes on enesehinnang isiksuse hindamine.
Enesehinnang
Enesehinnang areneb nii tegevuse protsessis kui ka inimestevahelises suhtlemises. Märkimisväärselt sõltub see ühiskonnast, kuidas inimene ennast hindab. Isiksuse enesehinnangu kujunemisel on oluline roll inimeste ümberhindamisel, samuti üksikisiku individuaalsetes saavutustes.
Psühholoogias mõistetakse enesehinnangut kui üksikisiku ideed tema isikliku tegevuse olulisusest teiste inimeste seas, samuti ennast ja isiklikke omadusi, tundeid, väärtusi, puudusi, nende väljendus on suletud või avatud.
Enesehinnangut omistatakse inimese püsivatele psühholoogilistele omadustele. Väga raske on seda muuta, sest see on moodustatud varases lapsepõlves ja sõltub mitte ainult kaasasündinud teguritest, vaid ka elutingimustest. Märkimisväärset mõju avaldab teiste suhtumine, sest enesehinnang tekib pideva võrdlemise tulemusena teiste inimestega. Enese ületamiseks tuleb võtta enesele kaine ja julge pilk, uurida oma temperamenti, iseloomu ja muid psühholoogilisi omadusi, mis on vajalikud inimestevaheliseks suhtlemiseks.
Enesehinnangu uurimine
Psühholoogide isiksuse enesehinnangu uurimine näitas, et ta täidab kolme funktsiooni:
- regulatiivsed, olulised isikliku valiku ülesanded;
- isiku kaitsmine, suhteline stabiilsus ja sõltumatus, t
- isiksuse arendamine, edendamine.
Psühholoogid soovitavad kõigil ennast uurida, sest sees on lahendused paljudele praegustele probleemidele. Isik suudab iseennast röövida ja sealt prügi vabaneda, nagu see toimub uue aasta korteri koristamise ajal. Sellisel juhul on kasulikud, vajalikud asjad lähemalt vaadatud, kuid mida pole vaja, peita ära.
Enesehinnangu isiksus moodustab inimese eneseteadvuse. Isik, kes ennast hindab, sisaldab selles protsessis tema omaduste, omaduste ja võimete hindamist. See toimub eneseanalüüsi, eneseanalüüsi, enesearuannete, pideva võrdlemise teel teiste isikutega, kellega isik on otseses kontaktis.
Enesehinnang ei ole lihtsalt uudishimu rahuldamine. Motiiviks on enesetäiendamise motiiv, edu soov, tervislik uhkus, sest inimelu on pikaajaline võitlus iseendaga.
Isiksuse enesehindamine võimaldab nii näha praegust “I” kui ka siduda seda oma tuleviku ja minevikuga. Isiku enesehinnang võimaldab indiviidil näha oma tugevate ja nõrkade külgede juured, olla kindlad nende objektiivsuses ja õppida omandama oma käitumise jaoks sobivad mudelid igapäevaelus. Isik, kes on ennast tundnud, muutub teiseks inimeseks.
Isiksuse enesehindamine selle struktuuris on kaks komponenti: kognitiivne ja emotsionaalne.
Kognitiivne peegeldab kõike, mida inimene on erinevatest teabeallikatest ise õppinud.
Emotsionaalne väljendab oma suhtumist isiksuse erinevatesse aspektidesse (käitumine, iseloomuomadused, harjumused).