Minu arvamus strippar Justinist – ei midagi positiivset…
10.02 2021
Ma vaatasin eile Brigitte S. Hundi intervjuud Austraalia noormehe Justiniga, keda teatakse peamiselt tema elukutse järgi, milleks on raha eest riiete ära võtmine. Striptiis noh. Üldse on temast hästi palju igal pool juttu olnud ja minult on korduvalt küsitud (mitte keegi pole küsinud – toimetaja), et mida mina temast arvan? Mis ma arvan sellest, et ta meie pisikesele Eestimaale tuli ja nüüd siin iga päev kollases ajakirjanduses näkku kargab.
Ma olen aus – mitte midagi positiivset. Justin oleks pidanud jääma sinna, kust ta tuli. Ma mõtlen seda päris tõsiselt seekord. Ma kohe põhjendan ka. Mul ei ole mingit probleemi muidu sellega, et välismaa inimesed Eestit avastavad, kuid siia tulles ei peaks nad rikkuma kohalikku status quo’d. Mul on ettekujutus, milline mu isamaa on, milline on siin elav rahvas ja Justin ei sobi sinna mitte kuidagi.
Esiteks tema amet, strippar. Kas see üldse on mehele omane amet? Talvel käiakse villase kampsuniga, mitte ei võeta kõhtu paljaks. Ma vaatasin seda videot, kus ta TV3s Annely Adermannile sületantsu tegi. Kas see on normaalne? Ma saan aru, kui ta viisakalt kraapsu teinuks ja proua reilenderit keerutama kutsuks, aga ei – tema väänleb, teeb kukerpalli, seisab pea peal ja siis kukub otse huilgavale naisterahvale sülle!
LÕPETAGE ÄRA SEE JAMA!… SEST NÜÜD OOTAB ESILEEDI MULT SEDA SAMA!
Ja kas te arvate, et see on lihtne? Ma oleks ainuüksi kukerpalliga eile napilt selja paigast nikastanud. Pead ei saa siiamaani päris sirgu panna, sest kaelas käis mingi nõks läbi. Äkki üritas Juhan Parts sama asja kunagi? Peapeal seisu ma isegi ei üritanud ja kui ma siis Esileedile tagurpidi kukerpallist sülle prantsatasin, siis ei huilanud ta üldse vaimustusest, vaid surusin oma raskusega tal vist põlve kedrest välja. Toolil paindus üks jalg ka kergelt ära, seega, kui kellelgi on müüa köögitoole, siis me pakkumistele avatud. Mis ma tahan öelda on see, et tee normaalseid tantse mees! Ära tule siia Maarjamaale oma woo-dood tegema! Ole strippar kui tahad, aga jäta riided selga! Paljalt võib igaüks raha teenida! Peaaegu igaüks. Olen isegi mõelnud enda Onlyfansi loomise peale, sest kindlasti kusagil istub ühe depressiivse väikelinna pimeda umbtänava lõpus seisva hruštšovka tagatoas üks Viivi, keda erutavad valge nahaga morsad ja ta on nõus maksma viis eurot kuus, et näha videot, kuidas ma voodis külge keeran ja oma uneapnoega end norsatades ärkvele ehmatan.
Intervjuus rääkis ta ka sellest, kuidas nad oma pruudi Triinu-Liisiga üksteist toetavad ja elavad üksteise tegemisele kaasa, mille peale Esileedi mulle vastu õlga virutas ja küsis, miks mina ei võiks selline olla? Justin, meil pole sinusugust halba influentsi siia tarvis, mis peresid lõhub! Nüüd ma pean justkui toetama igat otsust, mis Esileedi teeb. „Henry, ma lähen nädalavahetuseks Tallinnasse tšakrasid lahtihingama“, või mis iganes veidraid asju ta vahepeal tegemas käib – kuidas ma toetan seda? Aga ei, nüüd ma pean, sest Justin ju! Enne Justinit oli meil suhe paigas – Esileedi arendab ennast ja mina kirtsutan nina kõige peale. TOIMIS JU! Ma oleks juba sellepärast nõus EKREsse astuma, et koostöös mingi eelnõu läbi suruda, et see tüüp koju saata.
Ka füüsiliselt ei näe ta eestlaste moodi välja ja ei sobi siia. Tema helesinised silmad ja Keni naeratus avab meile tõsiasja, et tal on enda vanuse kohta liiga palju hambaid suus! Normaalne eestlane ei saa endale rohkem hambaravi lubada, kui iga nelja aasta tagant tõmbamas käia, aga ei tema naeratab, et kõik ta 35 hammast näeks. Inimesel on suus 32 hammast, mitte 35, tahab keegi kindlasti öelda. JUST NIMELT! Ma ei saa küll mürki võtta, et tal tõesti neid 35 on, aga oluliselt vähem ka mitte.
Ja see tema iiveldama ajav positiivsus ja sõbralikkus. MÕ-TTE-TUUU! See ei ole normaalne. Kuhu jääb skepsis ja altkulmu passimine? Meie eestlastena oleme oma keelt ja meelt sajandeid suutnud hoida, sest me ei naerata ilma põhjuseta ja kui naeratame, siis esimene küsimus, mis meilt hämmeldunult küsitakse on: miks sa nii heas tujus oled? Miks sa naeratad? Ja kas teate, miks seda küsitakse? Sest see ei ole normaalne! Triinu-Liis õpetab talle seal Eesti sõnu, kui ta peaks õpetama Eesti kombeid – no smiling, no eye contact, hoia tahaplaanile! Kui see selge, alles siis hakka õppima, kuidas Eesti keeles „koer“ on! Juba praegu on tal Instagramis jälgijate seas üle 10k Eesti naise, kelle elukaaslased nüüd mingi kängurumaalase pärast ka ennast kätte võtma peavad. Ausalt…. mine koju!
Läksin natuke endast välja. Vabandan. Vot selline on minu arvamus kõigile teile, kes te küsisite, mis minu mõtted antud teemal on (absoluutselt mitte kunagi, mitte keegi pole Henrylt seda kordagi küsinud – toimetaja).