Kaks sel nädalal avaldatud uuringut
näitasid, et vilets suuhügieen on tegur, mis tõstab südameinfarkti riski,
kirjutas AFP.
Südamehaigused on Maailma tervishoiuorganisatsiooni andmeil maailmas levinuim surmapõhjus, mis nõuavad igal aastal 17 miljoni inimese elu.
Tavaliselt seostatakse südamehaigusi suitsetamise, ülekaalulisuse ja kõrge kolesteroolitasemega, kuid nüüd võib sellesse loetellu lisada ka haiged hambad.
Dublinis mikrobioloogide konverentsil esinenud Bristoli ülikooli professor Howard Jenkins ütles, et nüüd on selge, et bakteriaalsed infektsioonid on südamehaiguste puhul iseseisev riskitegur.
Niisiis ei ole kasu heast füüsilisest vormist, tervislikest eluviisidest ega normis kehakaalust, kui haiged hambad loovad ikkagi võimaluse, et süda võib haigeks jääda.
Inimese suus elab umbes 700 erinevat bakterit ning kui hambaid korralikult ei pesta, saavad need pisilased vabalt vohada. Enamus neist baktereist on siiski nn kasulikud bakterid ning nende olemasolu on hea tervise tagatis.
Samas elab suus ka selliseid baktereid, mis võivad tekitada veresoontes põletikulisi reaktsioone, mille lõpptagajärjeks on südameinfarkt.
“Suu on ilmselt inimkeha kõige räpasem paik,” ütles Dublini kuningliku kirurgiakolledži teadlane Steve Kerrigan. “Kui igemed veritsevad, siis on bakteritel vaba pääs vereringesse.”
Kui bakterid on jõudnud vereringesse, siis kinnituvad need vereliistakute külge ning selle tagajärjel hakkavad liistakud kleepuma veresoonteseintele – veresooned ahenevad ning südame verevarustus väheneb.
Bakteritel on mitmeid viise, kuidas panna liistakuid klompe moodustama, võimaldades bakteritel nendes klompides varju leida ja ellu jääda. Siin pole tegu mitte ainult südamehaiguste riskiga, varjunud bakterid on kaitstud nii keha immuunsüsteemi kui ka antibiootikumide eest.
Jenkinsi sõnul seletab see, miks antibiootikumiravist südamelihasepõletiku puhul alati abi pole.
Teine Uus Meremaa Otago Dunedini ülikooli teadlaste uuring näitas, et suust pärit bakterid tekitavad ateroskleroosi, mis kahjustab artereid.
Kõigil organismidel, nii inimestel kui bakteritel on nn stressivalgud – molekulid, mis tekivad vastusena põletikule, mürgitusele, toitainete või hapniku nappusele. Stressivalkude üks funktsioone on aidata teistel valkudel liikuda läbi rakumembraanide.
Stressivalgud võivad aga kinnituda ka antigeenide külge ning aidata neid immuunrakkudeni, et kehas tekiks immuunreaktsioon.
Tavaliselt keha oma stressivalke ei ründa. Bakterite stressivalgud on aga
sarnased, nende peale tekib immuunreaktsioon ning seejärel ei suuda keha enam
vahet teha enda ja bakteri stressivalkude vahel.