Kaarma Peeter-Pauli koguduse pastoraadihoones tuli ilmsiks ulatuslik seenkahjustus, mis jätab kirikulised sel talvel ilma kooskäimiskohast ja halvab koguduse töö.
“Olukord on kehv, aga mitte katastroofiline,” ütles Oma Saarele eile seenkahjustusega tutvunud staažikas ehitusinsener Heino Uuetalu.
Ulatuslik seenkahjustus avastati kolm nädalat tagasi, kui selgus, et seened on enda alla võtnud umbes kolmandiku hoones asuva talvekirikusaali seintest ja vallutanud pea täielikult paraadkoridori seinad.
Paar kuud varem oli seen avastatud talvekirikusaali põrandast, seenekoldeid on majas mujalgi.
Kaarma Peeter-Pauli koguduse hooldusõpetaja Hannes Nelis tõdes, et seenkahjustustest tingitud remondi maksumus ulatub poole miljoni kroonini ja sellist raha ilmselt kiiremas korras saada ei õnnestu.
“See on tegelikult väga suur pauk koguduse elule, kogudusel ei ole ju talvel mitte kuskile minna,” ütles Nelis. “Kaarma kirik on külm ja kõle kirik, ma arvan, et inimesed lihtsalt ei tule talvel jumalateenistusele. Võib-olla vald saab mingil määral toetada ja lubab kogudusel koos käia Maleva spordihallis,” rääkis Nelis.
Õpetaja sõnul võib selleks talveks täielikult seiskuda koguduse töö lastega ja kooriharjutused.
Koguduse arhiiv on saali kappidest kuhjatud ühte pastoraadi otsa, kuhu on keeruline juurde pääseda ja seega ka arhiivi kasutada.
Heino Uuetalu sõnul on seente vohamise põhjuseks pastoraadihoone 90-ndate alguses toimunud restaureerimisel tehtud ehitusvead.
“Hoone seinad ei ole soojustatud päris mõistusepäraselt. See, et ilusad seinad on seest vooderdatud küprokiga – ma ei ütle, et see on kuritegu, aga pahasti on see küll,” lausus Uuetalu.
Eile võttis Uuetalu Kaarmalt seeneproovid, et edastada need Tallinna tehnikaülikooli materjaliuuringute teaduskeskusse. Analüüsi tulemustest selgub, millise seenega on täpsemalt tegu ja milliseid meetodeid (näiteks põletamine) ja kemikaale tuleb sellest lahtisaamiseks kasutada.
Ehitustehnoloogia rikkumisest põhjustatud probleeme on Kaarma koguduse talvekirikus juhtunud varemgi. Möödunud kevadel varises seal altari kohalt laest alla paari ruutmeetri jagu 5–7 cm paksuseid betoonilahmakaid.
Just eelmine päev oli samas ruumis toimunud emadepäeva jumalateenistus, kus laulsid koguduse pühapäevakooli lapsed ja kirikuõpetaja pidas jutlust.
Hannes Nelise sõnul kulub 90-ndate algul tehtud ehituslike apsakate heastamiseks kokku juba üle miljoni krooni. Samas on hoones restaureeritud vaid üks saal, koridor ja WC, maja teine osa on endiselt kokkukukkumise äärel.
Loe ka juhtkirja