-
-
-
-
-
-
-
-
ROHKEM VEEBIST
Kui mõtleme mõnele kõige kindlamale kunstnikule, kellele oma pliiatsit laenata Batman viimase 78 aasta jooksul tulevad kohe meelde sellised suurkujud nagu Bob Kane, Dick Sprang, Neal Adams, Frank Miller, Bruce Timm ja Jim Lee. Kuid viimastel aastatel on tõrvik edastatud sellistele uskumatutele talentidele nagu Tony S. Daniel, Greg Capullo ja tänase intervjuu teema Jason Fabok.
Olles mitu aastat tagasi sündmuskohale jõudnud kaarega Superman / Batman , ei läinud kaua aega enne seda, kui Fabok täitis David Finchi paaril väljaandel Batman: Pime rüütel enne kui see taaskäivitati uue 52 jaoks. Ja enne kui keegi teadis, mis neid tabas, joonistas ta minu arvates selle kümnendi Batmani kõige halvemat versiooni aastal Detektiivikoomiksid, Batman Eternal, Justice League ja viimati Nupp .
Mul oli hiljuti privileeg istuda Jasoniga Motor City Comic Con'is, kus arutasime tema kiiret tõusu tööstuses, tema tööd Nupp ja mis on tema loominguliste ämbrite nimekirjas, milleks, uskuge mind, tahate kindlasti jääda. Nautige!
WGTC: Viimastel aastatel on olnud huvitav näha teie tõusu DC Comicsis, sest see toimus väga lühikese ajaga. Mäletan, et nägin teid Supermani / Batmani paaril väljaandel ja nüüd olete üks DC tippkutseid, kuhu nad suurprojektide jaoks lähevad. Kas see on olnud teie jaoks sürreaalne kogemus?
Jason Fabok: Ah jaa, ikka hämmastab mind iga päev, kui arvan, et suutsin oma unistuse ja eesmärgi täita. Tööstusse tulles tahtsin Batmani joonistada, olgu? Tahtsin lihtsalt Batmani joonistada. Arvasin, et mul kulub 10-15 aastat, et jõuda punkti, kus mulle tegelikult pakutakse võimalust joonistada Batman koomiksiraamatusse. Hämmastav asi on esimene küsimus, mille ma kunagi teinud olen Superman / Batman väljaanne Batmaniga - ja igas raamatus, mille DC jaoks joonistasin, on olnud Batman, mida on hull mõelda.
Mul on see pöörane triip, kuhu ma olen Batmani joonistanud igas raamatus. Mõnikord ilmus ta lihtsalt ühe paneeli juurde, aga ma olen seda teinud. Ma ei tea, mul on lihtsalt mõte mõelda, et ma teen seda, et ma isegi teen seda tööd ja hakkan tegema koostööd suurimate raamatute suurimate kirjanikega.
Mu vanemad õpetasid mind alati olema alandlikud ja olema lihtsalt tänulikud kõigi võimaluste eest, mis sa said, ja ma olen. Tunnen end väga õnnistatuna selle töö omamise ja selle tegemise eest. Loodan, et saan veel kakskümmend aastat hakkama. Ma ei tea, aga praegu olen ma lihtsalt väga tänulik selle eest, kus ma olen ja põnevil, et näha, kuhu tulevik läheb.
WGTC: Ma ei tea, kas tüüpvorm on kunstniku jaoks kasutatav sõna, kuid kas teil on hea meel, et olete Batmani poiss? Olen kindel, et saate mõne muu suure relvaga tööd teha, kuid kas teil on praegu mugav Gothamis teist kodu omada?
JF: Jah, kui saaksin, töötaksin järgmised 5-6 aastat Batmani kallal. Siin on Batmani naljakas lugu: ma ei tunne, et oleksin joonistanud veel Batmani loo, mille pidin joonistama. Olen teinud Detektiivikoomiksid , Ma tegin Batman Igavene ja Nupp . Olen teinud seal lahedaid pisiasju, kuid ma ei tunne, et oleksin tõesti suutnud Batmanile oma pitseri panna. Kuid ma arvan, et see tuleb ka tulevikus. Ma arvan, et minu jaoks on kõik viinud Batmani raamatus suurema rolli võtmiseni, näiteks millegi sellise toreda ja pika aja tegemine.
WGTC: Võib-olla originaalne graafiline romaan?
JF: Tead mida? Mulle meeldiks midagi sellist teha. See on tegelane, keda olen alati tahtnud joonistada. See on tegelane, mis mind kõige rohkem huvitab. On ka teisi DC-tegelasi, keda mulle meeldiks joonistada, kuid praegu tundub, et mul on sellest natuke ... Ma ei tea, mis on koomiksikuulsuse sõna ja võite valida, kus soovite olla. Batmani oma enimmüüdud raamat ja ta saab kõige rohkem tähelepanu. Ja kuigi mul on DC silm, tahan ma seda jätkata nii kaua kui võimalik.
Tuleb päev, mil ma olen kindel, et olen mõne muu tegelase suhtes kõigutatud, kuid Batman on see, mida ma praegu teha tahan, ja ma tahan lihtsalt tegelasele oma templi panna ja me näeme. Mul on tegelasega seotud lahedaid asju ja me näeme, kuidas see läheb.
WGTC: See polnud päris lõplik Batmani lugu, millest te rääkisite, kuid üks konkreetne küsimus, mis paljude jaoks silma paistab, on nr 22, milles nägime Batmen Bruce'i ja Thomast kõrvuti võitlemas. See saab kindlasti olema tegelase ajaloos lõplik hetk, sest kes oleks arvanud, et me seda kunagi näeme? Kas oskate meile öelda, kuidas oli Tom Kingi ja Joshua Williamsoniga seda lugu kokku panna ja mis tunne oli olla osa koomiksiraamatust?
JF: See oli huvitav asi. Otsisin midagi teha. Tahtsin hoida töökoormust väiksena, kui ootan oma järgmise suurema projekti tulekut aasta lõpus. Nad olid sellepärast minu poole pöördunud ja algselt lihtsalt ütlesid, et kuule, meil on Batman / Flash crossover, mida me teeme. Kas soovite seda teha?
Ma ütlesin, et see kõlab kenasti.
See saab olema ainult kaks küsimust. Oh, ja muide, see kaasab nüüd ka valvurid!
See on nagu oi, vau!
Loo edenedes teadsin, et nad kiusasid selle poole Viimsepäeva kell Geoff Johns on. Ta oli mulle sellest mõni aeg tagasi rääkinud, et ta kavatseb seda teha, nii et ma nagu teadsin, kuhu kõik selle looga viib.
21. väljaande jaoks töötamine Tomiga ja üheksa paneelipaigutuse tegemine, püüdes muuta selle originaali väga meeldejäävaks Valvurid … Mul oli selle loo peal suur lööklaine. 22. number üllatas mind, sest see oli raamat, kus ma töötasin väga kitsas tähtajas. Tundsin, et pean selle tegema. Tundsin, et kärpisin selle raamatu nurki ja Joshua Williamsonilt saadud stsenaarium oli väga paljas kondiga. Selles ei olnud eriti dialoogi. See oli nagu Batman ja Thomas, nad räägivad siin. Ja siis nad vaatavad üle ja see on Flash.
Aga kui ma seda numbrit tegelikult lugesin, siis stseen, kus Bruce ütleb oma isale, et sa oled vanaisa, on mul poeg, ma lämbusin, mees. Ma ei suutnud uskuda, kuidas mu kunstiteos sellega kokku sobis. Vahel tuleb kokku koomiksite võlu. Oma otsast istun lihtsalt seal ja töötan ega usu, et sellest tegelikult suurt probleemi saab.
Tegelikult arvasin ma vastupidist. Mõtlesin, et kas inimesed hakkavad seda kaevama? Kas Batman meeldib inimestele, kes räägivad Flashpoint Batmaniga? Aga nad tegid. Ma arvan, et see on lihtsalt üks nendest raamatutest, mis klõpsatas ja ma olen selle üle tõesti uhke. Ma loodan, et fännid selle loo tõesti kaevasid.
Järgmine leht