Pakendiaruande koostamine algab pakendite andmete kaardistamisest – tuleb välja selgitada millised on pakendiettevõtja kaubad ja kuidas need on pakendatud. Oluline on siinkohal meelde tuletada, et kõik mis pannakse tootele ümber ja mis pole toote lahutamatu osa, loetakse pakendiks ja selle üle tuleb pakendiettevõtjal pidevat arvestust pidada.
Loe artiklit “Pakendiaruande koostamine Pakendiaruande koostamine algab pakendite andmete kogumisest“
Pakendiseadus ütleb, et pakendiettevõtjal on nii pakendite üle arvestuse pidamise kui ka pakendite kogumise ja taaskasutusse suunamise kohustus. Taaskasutuse kohustus on ettevõttel võimalik kirjaliku lepinguga üle anda pakendiga tegelevale (tegevusluba omavale) taaskasutusorganisatsioonile. Loe artiklit “Pakendiseadus ja pakendiaruanne Pakendiseadus kohustab pidama pakendimassi üle pidevat arvestust“
Pakendiettevõtja on isik, kes majandus- või kutsetegevuse raames pakendab kaupa, veab sisse või müüb pakendatud kaupa. Pakendiettevõtja (va pakendatud kauba müüja) on kohustatud kokku koguma ja taaskasutama tema poolt Eesti turule lastud kaupade pakendeid ja pakendijäätmeid vastavalt seaduses sätestatud määradele ning kandma sellest tulenevad kulud.
Loe artiklit “Pakendiettevõtja kohustused Pakendiettevõtja pakendite kogumise ja taaskasutamise kohustuste üleandmine “
Pakendiaruanne on keerukas ja eeldab süsteemset käsitlust ning protseduure. Pakendiaruande koostamisel võib välja tuua kolm peamist komistuskivi:
- teadmatus
- oskamatus pakendeid kaasata
- sobiliku pakendiandmete kaardistamise hetk ehk sisendandmete tekkemomendi valimine.
Loe artiklit “Pakendiaruanne – kõige suurem komistuskivi on rühmapakend Pakendiaruanne – kõige enam vigu tekitab kaubaarvetel olevate puudulike rühmapakendite andmete kasutamine“