Käisin ükspäev poes, Rae toidupoes. Ja sain paraja šoki, mõtlemapaneva šoki. Ehkki poleks pidanud saama, sest 50 aastat on meid hoiatatud kapitalismi röövelliku turumajanduse eest, seega peaksime olema karastatud.
Hinnaga tutvumine on praegusel ajal lausa eeltingimus ostmisele. Aga kiirustasin ja ostsin kaks soolakurki hinda vaatamata. Eluaeg on see ju üks odavamaid asju olnud. Kassas tundus arve liialt suur, aga ma kiirustasin. Õhtul kodus arvet vaadates oli imestus suur – soolakurgi kilo hind arvel oli 6.75! (105.61 krooni). Taine suitsusink samas poes maksis 6.25.
Veendunud, et kassas on tekkinud apsakas, läksin järgmisel päeval tagasi. Soolakurgivannil oli hinnasilt 6.75. Ka prillidega vaadatult. Ikka veel uskumatuna pöördusin saaliteenindaja poole. “Õigesti aru saadud,” vastas too. “Aga ega ma ka sellest aru ei saa!” Ja nii oligi.
Enam pole mõtet turul ka käia, seal on hinnad hooajal kopsakamad kui poes. Ja turg on kuidagi ahtamaks jäänud, ainult üks suur puulusikate ja Poola riiete paraad, ei enamat. Kui need vanad memmed-raudnaelad, kes aastaid iga ilma trotsides lageda taeva all istudes ja oma aiasaadusi müües turuillusiooni loovad, ükskord enam ei jaksa ega taha kodust välja tulla, siis saab need lauad ka kokku lükata ja miks mitte matrjoškasid müüma hakata. Neid pole siin nagu ammu enam näinudki.
Mõni aasta tagasi üle turuplatsi minnes nägin ühe müügileti taga värskeid kartuleid müüvat, aga nutvat tüdrukut. “Mis viga? Kas saan aidata?” küsisin. Värske kartul oli tal mitmes kastis suuruse järgi sorteeritud, väga soodsa hinnaga.
Ja siis see luksuv noor laps kaebas mulle, et kohalikud vanamehed sõimavad ja ajavad teda jõuga turult ära! Et ta enam kunagi siia ei tule. Oli Pärnumaa talulaps, meeldiv ja asjalik. Aga “teie turule” enam ei tule.
Üks linnaisa vastas raadio keskpäevases jutusaates Tõnis Kipperi kaudu mu küsimusele, millal saab Kuressaares olema turg, nii: “Turg, mis turg? Kes sinna läheb?” Ja nii ongi.
Kui tekib nostalgia ja soov näha toredat turgu, sõidan Tartusse või Pärnu. Turulkäik oma lõhnade ja meluga on elamus! Ja kui kenad on need kauplejad, rõõmsad ja sõbralikud! Ja enne kaalu paikasättimist nad omavahel hindu kokku ei lepi! Sest eriarvajad pole turul oodatud. Aga milleks Kuressaarde turg – kes sinna ikka läheb!
E. V.
Nimi toimetusele teada