Ürituse tutvustus
————————————————————————————
9. oktoobril 17.30 toimub Tartu Linnaraamatukogu Annelinna haruraamatukogus (Kaunase puiestee 23) vestlusõhtu Annelinnast.
Vestluse osa kokkuvõte
Mõned kommentaarid fotode kohta loengust:
Amortiseerunud lennuk Anne kanali ääres – tegemist oli atraktsiooniga [hilisem täiendus: nõukogude ajal seisis Anne kanali ääres lennuk AN8, kus sees oli mänguautomaatide tuba, foto:
Garaaž Annelinnas Kalda tee lähistel – sellega, kas tegu on algselt garaaži või varjendiga konsensust ei saavutata, leidub mõlemaid arvamusi. Arvatakse ka, et varjendid olid koolide keldrites.
Mida arvavad elanikud?
Tuntakse muret, et kuidas jõuaks info ka venekeelse elanikkonnani. Mis kanaleid selleks kasutada võiks?
Tuuakse välja, et Tartus pole kultuurimaja või kohta, kus inimesed aega veeta saaksid, on ainult ööklubid noortele. Ehk siis tekkis küsimus, kus käivad annelinlased koos? Üheks kohaks, kus koos käia, on raamatukogu, kuid puuduseks on see, et käivad vaid need, kes raamatuid loevad (umbes paarsada inimest päevas, sealhulgas ka venekeelne elanikkond). Paar inimest pakkusid välja veel ArcticSpordi, Anne sauna, mahepõllundusega tegeleva seltskonna ning päevakeskuse, kus erinevaid üritusi korraldatakse või linnavalitsus võiks osta müügis olevad Ülejõe kohviku ruumid annelinlastele kooskäimise kohaks.
Järgmine probleem on hoovidevaheline ruum. Kes seda hooldama peaks? Inimeste suhtumine välisruumi on tihti ükskõikne – kodu lõpeb koduuksega ning väliruum mõistesse „kodu“ enam ei mahu. Kuidas seda olukorda lahendada? Oleks vaja seltsimaja ning eestvedajaid, kuna tegemist on liiga suure ja anonüümse ruumiga – mida suuremad on majad, seda võõramad on inimesed. Hoovide kaupa aga on raske koostööd teha, kokkulepeteni jõuda.
Annelinnas on liiga vähe pinke. Enamus neist on ära lõhutud või okupeeritud õllejoojate või muude ebameeldivate tegelaste poolt. Pinkide puuduse tõttu peavad inimesed kasutama isegi keldriaknaid ja äärekive istumiseks. Mööda jalakäijate kiirt jalutades ei jää teele ühtki pinki, kus istuda ja puhata saaks. Kiirele jäävad jalakäijate ringid on täiesti kasutud, kuna inimesed kõnnivad sealt sellegipoolest otse läbi. Varem olid seal lilled, aga lilled võiksid olla näiteks ringi ääres, kuna inimesed eelistavad ikkagi otse läbi käia.
Elanikud tunnevad muret, et kuidas hoovid korda teha? Autosid pargitakse lastemänguväljakule, eriti suur on see probleem 9-kordsete majade puhul.
Üks naisterahvas toob välja suured muruplatsid, mis on tema meelest väga ilusad, kus kasvavad valged ristikheinad ja pärnad, mis lõhnavad ka tõesti väga hästi. See täidab ruumi värske õhuga ja lisab avarust. Ühe kaasava eelarve projekti kohta avaldab ta aga kriitikat – pilliroo mahavõtmine ja kogu Anne kanali ranna liivaseks tegemine ei ole hea mõte, sest elanikud eelistavad mitmekesisust, pilliroog aitab vett puhtana hoida.
Roland Ilp tunneb huvi lammiala vastu (mis algses planeeringus oli ühiskondlik keskus) tulles tagasi kultuuri- ja spordikeskuse teema juurde. Kuidas seda piirkonda edasi arendatakse? Europani võidutöö näeb sinna ette polüfunktsionaalset hoonestust , osalt on kortermajade arendamine juba töös. Mees toob veel välja mälestused kanali peal olnud ringrajast, uisuradadest jms talvetegevused ning suvel paadisadamatest, miks mitte teha midagi sellist nüüd? Üks kultuurikoht peab olema, kus tartlane saab olla. Midagi suuremat kui lihtsalt pingid ja põõsad. Üksikute asjade planeerimine ei vii kuhugi. Vastukaaluks ühele korralikule kultuurikeskusele toob üks naine välja variandi, et võiks siiski olla mitu väikest üksust hoovides. Nõustutakse, et mingi suhtlusplatvorm peab olema. Arvatakse, et alustama peaks siis jälle seltsist või initsiatiivgrupist (näiteks kohalolijad), kes hakkavad kord kuus koos käima. Nenditakse, et tuleks leida Annelinnaga aktiivselt tegelev inimene, see on põhjendatud ka Annelinna suuruse tõttu – iseseisvalt oleks ta suuruselt kuues Eesti linn. Võib-olla annelinlasi seovadki ainult iseloomulikud ruumilised küsimused ja probleemid? Annelinnale piraatlinnapea?
Kultuuriteemaga seoses tuli jutuks visioonikonkurss; lisaks konkursist sõltumatu plaan katta kupliga jalgpalliväljak 2. mikrorajoonis. Hetkel pole kupli plaan kindel, ilmselt jalgpalli staadion lihtsalt rekonstrueeritakse. Linnavalitsuse töötaja kinnitab, et linnal on plaan visioonikonkursi järgselt Annelinna avaliku ruumiga tegeleda, samuti on kergliikluse arendamise meetme osas raha olemas kergliikluskaarega tegelemiseks. Lisaks räägitakse, et on oluline kergliiklusteede arendamine võrgustikuna , mille heaks tegeletakse näiteks äärekividega ristmikel, millega tegeletakse jooksvalt ristmiku kaupa. Loogilised jalakäija/ratturi rajad tuleb ära asfalteerida.
Ei saa üle ega ümber parkimise teemast. Keegi toob välja, et isegi lapsed ei saa palli mängida ning autod pole eristatud muust elust. Õnneks on selle probleemi lahendamiseks juba tehtud parkimise teemaplaneering. Parkimise ja roheluse annab ühendada, tuleb lihtsalt leida loov lahendus. Korteriühistud peaksid asja vastu suuremat huvi tundma.
Üks naisterahvas toob välja omavoliliselt kinniehitatud rõdud, mis teda häirivad. Eriti kui igaüks teeb seda omamoodi ja käepärastest vahenditest. Ehk saab linn siin kuidagi sekkuda, et sellistele omavolilistele ehitustele lõpp teha?
Tanel Rander küsib, et mida võiks Annelinnas vähem olla ning mis on liigne, selle asemel, et tuua välja ainult teemasid, mida arendada ja juurde teha. Kiire vastusena tuli autod, mille vähendamisele aitaks kaasa kergliikluse infrastruktuuri arendamine. Tehakse ka üks üsna ulmeline pakkumine, et 9-kordsed majad maha võtta, aga see ilmselt poleks mõeldav. Tuleks ikka leida autodele koht (näiteks parkimismaja), et nad muru peale ei kipuks parkima.
Jutuks tuleb jõgi, mida nimetatakse ka Tartu kopsudeks. Pakutakse välja, et võiks Emajõe luhale ikka nii-öelda Mart Pordi kõrva teha koos tehisveekoguga nagu esialgselt planeeritud, mitte maju täis planeerida. Juhitakse tähelepanu, et see pole võimalik, kuna alal on loodukaitse alused liigid. Europani lahendus jätab selle ala ka puutumata. Tuleks tagada juurdepääsud luhale ja lammialale, et seda kasutada saaks (puhkuseks vms). A. Le Coqi spordihoone taga olev kanal on mõnus ja rahulik koht, kuhu võiks tagada parema juurdepääsu – näteks, et linn paar korda aastas teeks hooldustöid ning tegemist olekski lihtsalt mõnusa jalutuspaigaga.
Üks elanik juhib tähelepanu, et linnuliikide arvukus on hakanud kasvama ja see on ju väga tore – ehituse aegadel üsna juhuslikult pandud haljastus on suureks kasvanud. Haljastuse ja lindude teemaga võiks keegi tegelda, rohevõrgustikke planeerida ja luua.
Kaja Pae küsib lõpetuseks: mida elanik saab ära teha? Vastatakse, et olmeküsimused hoonetega võtavad enamiku energiast. Muru niitmise puhul on suurem probleem see, et linnamaadel ei niideta, inimesed oma kruntidel niidavad muru ära. Oma väliruumi korras hoida/korda teha. Võiks korraldada talgud Annelinnas, kuhu saaks inimesed kokku koguneda ning koos Annelinna väliruumiga tegeleda. Uuritakse, kes oleks nõus osalema „Teeme ära“ talgutel, mis Annelinnaga tegeleks, näiteks pärnaallee korrastamine risust vms. Mõned ilmutavad huvi. Arvatakse, et see aitaks ka elanikke kokku tuua.
Protokollis Laura Andla, toimetas Kaja Pae