Vanasti oli telepildiga asi lihtne – antenn katusele, teler tuppa, soome plokk sisse ja tuld. Nüüd on lõputud valikuvõimalused telerivaataja elu palju keerulisemaks teinud. Ja eriti valusalt saavad seda suvel tunda need kümned tuhanded kodud, kel endiselt „vana kooli” süsteem pilti näitamas – muidugi siis, kui õige aeg maha magatakse.
Enamikesse linnade-alevite kodudesse jõuab praegu telepilt kaabli abil – seda võimalust pakuvad hetkel Starman, Elion (IPTV) ja STV. Mõnekümnes tuhandes kodus toob pildi telerisse paraboolantenn Viasati satelliidilt. Hinnanguliselt 160 000 kodu võtab telepilti vastu katuseantenniga ning umbes pooled neist vaatavad juba digipilti. Kedagi eespool loetletuist ei puuduta analoogtelevisiooni lõppemine mitte kuidagi. Kuid nagu öeldud, suur osa inimesi vaatab endiselt analoogtelevisiooni ning just neil on viimane aeg oma teletuleviku peale mõelda. Kui mõne kaablioperaatoriga (või Viasatiga) liituda pole plaanis (ega võimalik), jääb üle kaks varianti – osta uus, digituuneriga teler või siis digiboks. Rosinaks asja juures on see, et õhu kaudu levivas digitelevisioonis on praegu tasuta saadavad viis kanalit (ETV, ETV2, Kanal2, TV3 ja Kanal11) ning liitumisel Starmani ZuumTVga näeb veel 24 kanalit (sh ka TV6). Enamik praegu müügil olevaid telereid sisaldab Eestis toimivat MPEG4-digituunerit ning samuti on neisse võimalik lisada Conax-moodul ja Zuumi vaatajakaart.
Kui aga on soov digipilti edasi näha vanema analoogteleriga, tuleb minna poodi digiboksi järele. Praegune digibokside valik on suur, tegelikult liigagi suur – algselt oli plaanis võtta kõik saadaolevad digiboksid ja ritta panna, aga kiirelt sai selgeks, et nii võiks terve ajakirja nendega täita. Lõpuks jätsime valikusse 11 boksi, sealhulgas kaks kõvakettaga (nn personaalsed videosalvestid ehk PVRid) ning ka Starmani Zuumboksi(d).
Enamik digibokse on odavad ja ei tasu unustada, et väikese letihinna sees on ka käibe- ja tollimaks ning muidugi transpordi- ja vahenduskulud. Nii ei jäägi boksi tootjale palju raha alles ja on selge, miks neist paljude kasutusmugavus pole suurem asi ja graafikagi silma ei paita. Üldiselt kehtib lihtne reegel – mida kallim boks, seda viimistletum on graafika, parem kasutusmugavus ja tihti ka parem töökindlus.
Olgugi et digiboksid ei tarbi just palju elektrit, kulub see praktiliselt kõik soojuse tootmiseks. Nagu mõõtmistel selgus, kütavad paljud boksid võrdse innuga tuba nii töötades kui ooterežiimil – kui pikemat aeg pole plaanis boksi kasutada, tasub (toitelüliti puudumisel) juhe seinast välja tõmmata. Ka ei tohiks seade kindlasti paikneda umbses kapinurgas – digiboks on oma olemuselt passiivse jahutusega (st ilma ventilaatorita) miniarvuti ning ülekuumenemine ei mõju selle tervisele üldse hästi. Uue boksi karbist välja võtmisel tuleks kindlasti veenduda, et kaitsekiled saavad korpuselt eemaldatud. Näiteks üks testist välja jäänud boks (Strong) hangus pidevalt (mitte eespool öeldud põhjusel) ning seda võib juhtuda vabalt teistegi puhul – siis ei aita muu, kui juhe seinast välja võtta või tagapaneelil asuvast lülitist (kui on see olemas) seade välja-sisse lülitada.
Kui (analoog)teler järgib nupuvajutusi puldil erksalt, siis paljude bokside puhul tuleb varuda sekundi(te) jagu rohkem kannatust. Bokside üldine töökiirus sõltub paljuski protsessorist ja tarkvarast, kuid täiendavat aega nõuab (digi)kanalite vahetamine. Seda põhjustavad just saateparameetrid ning vabadest kanalitest rohkem aega vältavad tasuliste kanalite vahetused – boks kontrollib vaatajakaardi ning õiguste olemasolu. Nii ei aita puldil kiire nuppude vajutamine midagi, pigem vastupidi – boks jätab pahatihti need vajutused meelde ning viib järjekindlalt lõpuni ka siis, kui neid üldse enam vaja poleks. Ka sisselülitamine (ehk n-ö alglaadimine) vältab nii mõnelgi boksil kümneid sekundeid.
Kui kodus on HD-teler, tasub kindlasti eelistada HDMI-väljundiga boksi – pildikvaliteet on sellisel juhul parim võimalikest. Küll aga oli katsealuste HD-bokside analoogväljundi pilt reeglina nigelam kui SD-boksidel – nii et kui boksi plaanitakse ühendada tavateleriga, on isegi mõistlikum võtta odavam SD-seade ning kokkuvõttes saab pildikvaliteet parem. SCART ühenduse puhul tasub eelistada kindlasti RGB pildiväljundit – see tagab oluliselt parema pildi kui CVBS (ehk n-ö tavaline komposiit-videoväljund).
Paljude bokside (üksikute eranditega) ühine häda on toimetulek muutuvate pildiformaatidega – eriti oluline on see just 4 : 3 telerite puhul, 16 : 9 teleritel on tavaliselt (samuti) võimalus pildiformaati muuta. Tänases vabas digilevis edastatakse nelja programmi veel 4 : 3 formaadis ning ETV2 vajadusel ka 16 : 9 formaadis. Pärast analoogsaatjate väljalülitamist muutub ka teiste programmide pildiformaat 16 : 9ks (vastavalt saate formaadile) – kindlasti puudutab see kõiki n-ö omasaateid ja palju muudki, mis juba originaalis 16 : 9 formaadis (ja täna läheb eetrisse n-ö letterboxina, st mustad ribad üleval ja all). Kui boks ei oska laiekraanpilti õigete proportsioonidega 4 : 3 teleril kuvada (üleval ja all mustad ribad), on lugu paha, sest enamikul 4 : 3 teleritel puudub enamasti pildiformaadi automaatika. Kõige kindlam on muidugi valida boks, millel autentne Digilevi sertifikaat olemas – see peaks muu hulgas garanteerima ka toimiva pildiautomaatika.
Kui juba Digilevi-sertifikaadist juttu tuli, siis pole bokside osas seisud selles asjas kuigi head – tänase seisuga on sertifikaadi saanud vaid kuus boksi ning siinses võrdluses vaid üks – TV Star. Digituuneriga telerite osas on olukord märgatavalt parem, märge on olemas tervelt 55-l mudelil (nimekiri lehel www.digilevi.ee). Põhjus on lihtne – Leviralt sertifikaadi taotlemine pole odav lõbu ja vaid tuhandekrooniste hindadega bokside puhul pole see müüjatele majanduslikult mõttekas.
Kokkuvõte
Võrdluses võiks ju selguda võitja, aga nüüd (erinevalt eelmise aasta testist) ei saa seda öelda – võit oleneb ju sellest, milliseid omadusi teistest olulisemateks pidada. Ükski sel aastal vaadeldud boks ei konkureerinud tervikuna eelmisel aastal parimaks osutunud Topfieldiga, mille puhul ainsaks miinuseks oli teistest suurem hind. Nagu öeldud, ainus Digilevi märgistusega boks oli TV Star, mis kokkuvõttes osutus ka võrdluse parimaks – hea kasutusmugavus, toimiv ekraaniformaadi automaatika ja igati korralik pildikvaliteet. TV Stare oli testis tegelikult kaks – vaid vabade kanalite versioon (FTA) ja Conax-kaardipesaga eksemplar, aga nende kasutajaliidestes pole vahet. TV Stari miinuseks on suhteliselt suur võimsustarve (13 W) ka ooterežiimil. Selgelt parim kasutajaliides on aga Artecil – see on ainus boks, mille tarkvara arendatakse Eestis. Artecil Digilevi märgistust küll pole (ja ilmselt ka ei tule), ent asjaolu, et tarkvaraarendajad pingutavad just siinsamas ja Eesti turu peale mõeldes, on veenev argument. Arteci miinuseks oli teleri natuke pehme pilt analoogväljundit kasutades ning mõnevõrra uimane käitumine. Ka ekraaniformaadi automaatika ei tahtnud Artecil toimida nii nagu pidanuks, aga selle mure lahendab loodetavasti tarkvarauuendus.
Nii mõnedki boksid võimaldavad välisele USB-seadmele telesaateid salvestada, aga selle funktsiooni kasutatavus on odavatel boksidel küllaltki rabe. Kõige paremini toimib D-box R101 – paralleelselt salvestamisega saab vaadata nii teist kanalit kui käimasolevat salvestust, ka taimerifunktsioon toimib korralikult. Teoorias peaks Jacobson sama suutma, aga kasutumugavus ja töökindlus olid võrreldes D-boxiga heitlikud. Artec võimaldab salvestada ainult vaadatavat kanalit, taimeriga salvestada (veel?) ei saa.
Kaks boksi olid teistest kallimad – seesmise kõvakettaga personaalsed videosalvestid. 250 GB Kaon (ehk Starmani Zuumbox) oli selgelt konkureerivast Homecastist parem – funktsionaalsus oli hea, menüüd ilusad ning kasutamine meeldiv. Homecasti teoreetilise suutlikkuse nullis suutmatus näidata parajasti salvestatavat saadet – enne tuli salvestus peatada, alles siis oli võimalik seda vaadata. Taolise hinnaklassi seadme puhul on see igatahes kummaline. Nii Kaonil kui Homecastil on kaks tuunerit ning võimalus salvestada kahte erinevat saadet ja vaadata samal ajal kolmandat.
TV Star T6
Hind: 1299.- (ilma kaardita 999.-)
Müügil: Euronics
TV Stare oli võrdluses kaks ning nende peamine vahe on Conax-kaardipesa olemasolu. Ruumisäästu huvides ei hakka me kaardivabal TV Staril eraldi peatuma – nende tarkvara on identne. Pärast sisselülitamist teatas TV Star, et kanalid puuduvad ning automaatinstallatsioon käivitus pärast tehaseseadete taastamist. Menüüd on kohe eestikeelsed. Kanalid järjestatakse vastavalt operaatori tabelile.
Kasutamine on TV Staril üks parimaid – kanalivaliku menüü ei näita küll infot saate kohta, ent käitub muidu väga meeldivalt – ei häälesta sirvides tuunerit ümber ning pärast kanali valimist kuvab hetkeks info vaadatava saate (ning signaali tugevuse-kvaliteedi) osas ning kustub ise. Kirjad on küll suhteliselt väikesed, ent siiski selged.
Telekava loogika tahab algul veidi harjumist ning vajab paljuvõitu nupuvajutusi erinevate vaadete vahel liikumiseks, ent on samas päris ülevaatlik (sarnaneb trükitud kavale). Taimerit TV Staril pole.
Ekraaniformaadi automaatika toimib ainsana perfektselt – valikus on vaid teleri ekraani formaat (16 : 9 või 4 : 3) ning mingite täiendavate valikutega vaataja insenerivõimeid proovile ei panda. Boks saab kenasti aru, millal on vaja üles-alla (või külgedele) mustad ribad tekitada ning pildiproportsioonid säilivad alati õigetena.
SCART-väljundis on olemas RGB ning menüüvalikust seda välja lülitada ei saa. Pildi kvaliteet on igati hea.
Ka pult on keskmisest parem – istub käes hästi, nupud on suhteliselt suured ning loogilise paigutusega.
Võimsust tarbib kaardipesaga TV Star suhteliselt palju – töös 15 W ja ooterežiimil 13 W, toitepinge on 12 V.
Hea
Kasutusmugavus, perfektne pildiautomaatika
Halb
Suur võimsustarve ooterežiimil
D-box R101
Hind: alates 999.-
Müügil: Merge, Expert
D-box on disainilt päris kena – ooterežiimil näitab displei kellaaega ning töötades kanali numbrit. Pärast esmast sisselülitamist algab automaatotsing ning eelnevalt on võimalus teha keele- ja muud valikud. Kanalid salvestatakse vastavalt operaatori tabelile, boks otsib ainult vabu kanaleid.
Vaatamata mis tahes valikutele ei toimi aga ekraaniformaadi automaatika – 4 : 3 teleri puhul venib 16 : 9 pilt pikaks ning 16 : 9 teleri puhul sikutatakse 4:3 kujutis laiaks. Kanalivaliku menüüs info saadete kohta puudub ning eest ära läheb menüü täiendava nupuvajutusega – milleks sobib ka OK. Graafika ei üllata millegagi.
Telekava kasutusmugavus ja ülevaatlikus pole pahad, norida saab pigem graafika osas ning ka navigeerimine on kohati ebamugav, sest tuleb kasutada puldi allservas asuvaid värvilisi nuppe, mille vajutamiseks tuleb omakorda teha täiendavat sõrmegümnastikat.
D-boxi USB-funktsionaalsus on päris hea – saab vaadata JPEG-formaadis pilte ning saateid salvestada. Võimalus on salvestada üht kanalit ja vaadata samal ajal teist, samuti on võimalik vaadata sama saadet, mida parajasti salvestatakse. Kui salvestusprotsess käib, kuvatakse ekraanil ikoon „Rec”. Omas hinnaklassis on salvestusprotsessi loogika D-boksil parim – vajab küll veidi süvenemist, ent on siiski küllalt hallatav. Puldil võiks ka olla eraldi DVRi nupp, mis võimaldaks otse pääseda salvestuste juurde – praegu tuleb seda teha läbi vastava menüüvaliku. USB-pulga asemel võib boksiga ühendada nt välise kõvaketta – proovisime 500 GB kettaga ning see toimis probleemideta. Olemas on ka salvestustaimer, kuhu saab saateid lisada otse saatekavast ning eelnevalt muuta algus- ja lõpuaegu.
SCART-liideses on olemas RGB ning ka CVBS-pilt on väga hea kvaliteediga.
Pult on D-boxil väike, ent suhteliselt mugav – suunanupud on paigutatud piisavalt avaralt. Veidi täpsemat sõrme ja teravamat silma eeldavad miniatuursed salvestuse nupud puldi allservas.
D-box on meeldivalt säästlik – töötades kulub 6 W ning (kella näitaval) ooterežiimil alla 1 W.
Hea
PVRi funktsionaalsus, pildi kvaliteet, väike voolutarve
Halb
Mittetoimiv pildiautomaatika
Arteci digiboks
Hind: 1299.-
Müügil: Euronics
Artec on ainus boks, mille tarkvara arendavad eesti mehed Tallinnas. Tarkvara täiendatakse pidevalt ning selle jutu lugemise ajaks võib uuem versioon vabalt lehel www.artecgroup.com/digibox saadaval olla. Pärast esmast sisselülitamist laabub kõik probleemideta, saab valida keelt, antennitoidet, ekraaniformaati jne. Kanaliteotsing algab kohe pärast sisselülitamist, nii kulub ootamisele vähem aega. Menüüdegraafika on märkimisväärselt kena – see on küll suhteliselt väikse kirjaga, kuid menüüde suurust saab seadetest veidike muuta. Analoogväljundis on Arteci pilt teistest pehmem (seda ka boksi genereeritud subtiitrite korral), kui võimalik, tasub kasutada HDMI-liidest.
Igapäevases kasutuses on Artec väga hea – OKle vajutamine avab kanalivalikumenüü, mille kõrval kuvatakse ka valitud kanali kava. Menüüs saab kanalite nimedel liikuda ning ülevaade toimuvast on ideaalne. Pärast OKga kanalivalikut kustub ka menüü automaatselt. Telekavagi on küllalt ülevaatlik, sarnanedes trükitud formaadile. Kui üleüldse millegi kallal norida, siis on see väike viivitus nupuvajutuse ja ekraanil toimuva vahel. Ka Arteci käivitamine võtab teistest kauem aega – seda väidetavalt tänu ilusa graafilise kasutajaliidese laadimisele.
Asi, mis ei taha aga üldse toimida, on ekraaniformaadi määrangud. Pärast seadete muutmist menüüst kõik justkui töötaks, kuid piisab kanalivahetusest ja pilt on taas valede proportsioonidega – loodetavasti laheneb see probleem tarkvarauuendustega. Ka ei meeldi Artecile tasulised kanalid (neid ei tasugi häälestada, kuna boksil kaardipesa puudub), nende peale sattudes tegi boks taaskäivituse.
Artec võimaldab ka salvestada välisele USB-seadmele, olgu selleks mälupulk või ketas. Salvestusfunktsionaalsus on aga küllalt piiratud – salvestada saab vaid vaadatavat kanalit ning paralleelselt salvestamisega ei saa saateid vaadata (v.a funktsiooni „Timeshift” kasutades ühe kanali piires). Ka pole ekraanil infot selle kohta, millega boks parajasti tegeleb – kas salvestab või ei, kas stopp-nupp peatab salvestuse või mitte jne – ehk PVRi kasutusmugavuse osas on tarkvaras veel parendamisruumi küllaga. Paar korda jooksis boks salvestustega eksperimenteerides lihtsalt kokku ning tuli välja-sisse lülitada. Olgugi et olemas on ka taimeri funktsioon, ei tähenda see salvestust USB-seadmele, vaid lihtsalt boksi sisselülitamist saate ajaks – ka siin võiks olla valikuvõimalus.
Pult on Artecil üks parimaid – nupud asuvad õigetel kohtadel ning on hea reljeefsusega.
Võimsust tarbib Artec töös 11 W ja ooterežiimil 10 W.
Hea
Kasutusmugavus, menüüde graafika
Halb
Udune pilt analoogväljundis, aeglane
Kaon Media KTF-I2001CO (ZUUMbox SD)
Hind ~1800 kr (ZUUM-TV lepinguga 1500)
Müüja: Starman
Kaon Media KTF-I2001CO ehk Zuumbox SD osales juba aastataguses bokside võrdluses. Võrreldes nn tuhandekrooniste boksidega on märksa kallim Zuumbox SD klassi võrra viimistletum – seda nii seadme enda kui puldi disainilt. Peale esmast sisselülitamist sujub automaatne installeerimine probleemideta ning menüüd on kenad. Esipaneelil olev kollane displei näitab töötades kanali numbrit ning ooterežiimis kellaaega. Kanalid salvestatakse vastavalt operaatori tabelile, aga juhul kui boks leiab enne Soome (Digita) signaali, saab prioriteedi Digita kanalitabel.
Kanalivaliku menüü ei näita saateinfot ning pärast kanali valimist ei lähe menüü ise eest ära – mis pole just mugav. Telekava eest saab aga Zuumbox SD plusspunktid – see on väga ülevaatliku loogikaga, tabeli ülaservas jookseb ajariba ning erinevate kanalite saated on ridadena teineteise all. Telekavast saab saateid otse taimerisse lisada. Kui millegi kallal norida, siis tähed võiksid olla veidi suuremad – kohati kipub üldpilt liiga sigrimigriks minema.
Zuumbox SD-l ei toimi pildiformaadi automaatika 16 : 9 teleri korral, 4 : 3 ekraaniga teleril probleemi pole ja 16 : 9 pildi üla- ja allservadesse kuvatakse mustad ribad.
Tuuner (ja dekooder) on hea – kui teised boksid näitasid toaantenni signaalikvaliteediks 40–60%, siis Zuumbox koguni üle 90%.
Pilt on tonaalsuselt väga hea ja SCART-väljundis on ka RGB – selle teravus pole küll parim, aga pilt on kokkuvõttes igati meeldiv.
Zuumboxi pult on täiesti teisest „liigast”, seda heas mõttes – suur (väiksemale käele võib-olla liigagi) ning viimistletud disainiga. Nupud on suured ning nende asukohad pole juhuslikud.
Võimsust neelab Zuumbox SD aga omas klassis enim – töös 21 W ja ooterežiimis 15 W. Toitepinge on 12 V.
Hea
Telekava ülevaatlikkus, pildi kvaliteet
Halb
Suur võimsustarve (ka ooterežiimil), kasutusmugavus
United DVBT9070
Hind: 999.-
Müüja: Euronics
United meenutab esmapilgul kodumaist elektroonikatoodet aegade hämarusest, mil N. Liidu üks kuulsamaid elektroonikatehaseid oli eestimaine Punane RET ning kvaliteediskaala tipus Estonia-nimelised hifi-seadmed. Ainsana boksidest on USB-liides toodud Unitedi esipaneelile ning samuti leiab sealt sisse-välja vajutatava pealüliti. United on paraku ainus boks, millel puudub menüüdes eesti keel ning maavalikus Eesti – ainsaks arusaadavaks keeleks jääb inglise, keelevalikus pole ka soome keelt. Automaatsed algseadistused toimivad probleemideta ning hiljem saab valida kanalite järjekorda – mis on abiks, sest salvestab United kanalid meelevaldses järjestuses.
Kanalivaliku menüü ei näita saateinfot, aga on siiski parem n-ö keskmisest tasemest – tuunerit ei häälestata ringi menüüs liikudes ning pärast OKiga kanalivalimist kuvatakse info käimasoleva (ja järgmise) saate kohta, see kustub ekraanilt ise ilma täiendavate nupuvajutusteta.
Telekavas liikumine häälestab tuuneri sirvitavale kanalile, kava ülevaatlikkus (meenutab trükitud telekava formaati) on päris hea – tähed ise on küll veidi väiksevõitu. Kavast saab saateid otse taimeriga reserveerida.
SCART-väljundis on olemas ka RGB ning selle pilt tundub vaat et liigagi kontrastne. CVBSi pilt jällegi teravusega ei hiilga. Unitedil on olemas ka HDMI-väljund, kuid sealt ei õnnestunud meil pilti kätte saada mitte mingi nipiga – võib-olla oli viga eksemplaris, aga võib-olla ka mitte – igatahes poes tasub enne boksi korvi panekut seda kontrollida, kui on plaanis HDMI-ühenduse kasutamine.
4 : 3 teleri puhul oskab United 16 : 9 pildi juures jätta üles-alla mustad ribad, ilma proportsioone venitamata, kuid teistpidi asi ei toimi – 16 : 9 teleri puhul venitatakse 4 : 3 pilt igal juhul laiaks.
USB-liidese esipaneelile paigutamine pole juhuslik – United on nimelt ainus boks, mis lisaks JPEG-formaadis piltidele oskab USB-seadmest maha mängida ka DivX-videot ning kuvada ka korrektselt subtiitrid – katsetasime SRT-formaadis subtiitritega ning kõik toimis perfektselt. Tõsi, kui filmi vaatamine katkestada, siis ei mäletanud boks enam, kus see pooleli jäi, aga toimiv DivX-filmi vaatamise võimalus on vähemalt olemas.
Pult on Unitedil küllalt ilmetu ja miniatuurne – samas käes istub suhteliselt mugavalt ja ajab asja ära, aga erilise ergonoomikaga kindlasti ei hiilga.
Unitedi esipaneelil on ka paljulubav numbriline displei, kuid see näitab töötades vaid kanali numbrit, mitte kellaaega ooterežiimil. Võimsust tarbib boks töös 9 W ning ooterežiimis alla 1 W.
Hea
Kasutusmugavus, DivX-tugi, väike voolutarve
Halb
Puudub eesti keel ja pilt HDMI-väljundist
Digo TV
Hind: 1590.-
Müügil: Expert
HD-boks Digo TV on välimuselt kena – väline displei näitab ooterežiimis kellaaega ning töötades kanalinumbrit. Menüüd on suhteliselt suurekirjalised, ent kasutusmugavus pole parim – kanalivalikumenüüs ei kuvata infot saadete kohta ning menüüst väljumiseks tuleb teha täiendav nupuvajutus. Ka ekraaniformaadi automaatika toimib konarlikult – pärast menüüst vastava valiku tegemist töötab, ent pärast paari kanalivahetust enam mitte.
Kanalid salvestatakse leidmise järjekorras ning seda saab hiljem menüüst muuta.
Elektroonilise telekava loetavus pole tänu suurtele tähtedele paha, ent kasutusmugavus jätab soovida – erinevaid kanaleid sirvides häälestub tuuner ringi ning korraga saab sirvida vaid ühe kanali kava. Saateinfo kuvatakse telekavas sarnaselt trükitule – saated tulbas teineteise all, kellaajad ees.
Pildi kvaliteet on hea. Olemas on üks HDMI-väljund, SCARTe on kaks ning ühes neist ka RGB. Ka CVBS puhul pole pilt halb. Tavalisi RCA-stiilis väljundeid Digol pole, heli saab soovi korral kuulata ka läbi optilise SPDIF-väljundi.
Pult on keskpärane – suunanupud on suhteliselt väikesed ning vajavad täpset näppu. Küll aga on puldil eraldi (mummulise reljeefiga) nupud nii kanalite kui helitugevuse muutmiseks. Puldil on veel eraldi nupp pildiformaadi muutmiseks (esmapilgul hea!), aga mingeid pildilisi muutusi sellele vajutamine paraku kaasa ei too…
Olemas on ka USB, ent vaid tarkvarauuenduste tarbeks. Saadete taimerit Digo TV-l pole, sisse-väljalülitamisaega on võimalus seada automaatselt toimima.
Võimsust tarbib Digo TV 11 W, seda nii töötades kui ooterežiimil.
Hea
Pildi kvaliteet, mitu SCART-väljundit
Halb
Pildiautomaatika, ooterežiimi võimsustarve
Jacobson’s NB6
Hind: 1999.-
Müügil: Euronics, Merge
Jacobsoni Black Series on disainilt nii minimalistlik kui olla saab – esipaneelil on vaid punane LED-tuluke, mis põleb kogu aeg, kui boksil juhe seinas. Nii ei saa ilma telerit sisse lülitamata kuidagi aru, kas boks töötab või mitte. Tegelikult ongi tootjad arvestanud võimalusega, et boks peidetakse kapisügavustesse – kaasas on juhtmega ühendatav IR-vastuvõtja.
Pärast esmast sisselülitamist on ekraanil eesti keel, kuid automaatne installeerimine ei andnud tulemust – selgus, et võimendiga toaantenni kasutades tuli boksi antennitoide eelnevalt välja lülitada, aga seda ei saanud teha enne esmase automaatotsingu alustamist. Kanalid järjestatakse vastavalt operaatori tabelile. Olgugi et boksil on HDMI-väljund, on esmane süsteemiasetus SD – see tähendab, et HDMI-väljundis on pilt n-ö topeltridadega. HD-režiimi lülitades kaob analoogväljundist pilt – kui see juhtub kogemata ning HDMI-sisendiga teler puudub, saab pildi tagasi puldil nuppu „576i” vajutades. Boksi sisselülitamine vältab mitu pikka sekundit – ning kuna esipaneelil midagi boksi seisundile ei viita, tuleb pärast nupuvajutust puldil jääda rahulikuks ja lihtsalt oodata.
Kanalivalikumenüüs saateinfot ei kuvata ning menüüst väljumiseks on vaja täiendavat nupuvajutust. 4 : 3 teleri puhul pildiautomaatika toimib, jättes 16 : 9 pildi puhul üles-alla mustad ribad, kuid 16 : 9 teleri puhul venitab boks 4 : 3 pildi alati laiaks.
Jacobson’s võimaldab ka salvestada välisele USB-seadmele, aga kogu protsess pole kuigi kasutajasõbralik. Telekavast saab saadetele lindistustaimeri seada ning ka alguse ning lõpu aegu nihutada – mis on hea. Paralleelselt salvestamisega ei saa salvestatud saateid vaadata – ehk kogu süsteem meenutab olemuselt taimeriga videomakki. Siiski on võimalik salvestada üht ning vaadata teist kanalit. Kui boks on seatud taimeriga salvestama, siis ei reeda miski salvestusprotsessi toimumist (ega üleüldse seda, mis olekus boks on) – ühtegi indikaatorit ju esipaneelil pole. Kui boks aga salvestuse ajal (kas või kontrolliks) puldist sisse lülitada, siis katkeb ka taimeriga salvestus – päris jabur. Nii on kindlam boksi pidevalt sisselülitatuna hoida, kuna voolutarbimises pole vahet. Kogu salvestusprotsessi ohjamine nõuab igatahes teadlikku lähenemist ja kannatlikku meelt – aga kui nutikust jagub, siis võimalik see ikkagi on.
SCART-väljundis puudub RGB ja CVBSi pilt pole just parim – nii sobib Jacobson’s eelkõige HDMI-ga varustatud teleritega. Graafika on minimalistlik ja kena.
Pult on suhteliselt hea – suunanupud suured ning puldist on võimalik juhtida ka teleri peamisi funktsioone.
Võimsust tarbib nii töös kui ooterežiimil 11 W, toitepinge on 12 V.
Hea
Pult, kompaktsus (sobib mobiilseks kasutamiseks)
Halb
Kasutusmugavus, analoogväljundis pehme pilt
TechniSat Digyboxx T4 CX
Hind: 1699.-
Müüja: Euronics
TechniSat Digyboxx disain on kena, ent minimalistlik – esipaneelil on vaid üks LED-tuluke, mis kustub, kui boks sisse lülitada. Enne kanalite valikut on võimalus seada menüüst antenni 5 V toidet ning samuti kontrollida signaali tugevust ja kvaliteeti erinevate kanalite puhul. Automaatsed algseadistused kulgevad probleemideta ning pärast kanalite leidmist soovib boks „Palju õnne” – päris muhe! Kanalid salvestatakse vastavalt esimesena leitud operaatori tabelile.
Kanalivaliku menüü saateinfot ei näita ning tuuner häälestub menüüd sirvides kohe ringi – see tähendab ilma OKd vajutamata, mis pole kuigi mugav. Küll aga kaob menüü eest pärast kanali valimist OKga ning kuvatakse saateinfo – mingit täiendavat nupuvajutust pole selleks teha vaja. Graafika on keskmine. Kirjad on küllal selged ja loetavad.
Telekava sirvides püsib tuuner vaadataval kanalil ning jooksvat saadet näidatakse väikses aknas kava kõrval – mis on hea. Hea pole aga see, et kavas näeb infot kõigest kahe järgneva saate kohta (mis tahes kanalil). Olemas on ka taimer ning saateid sinna saab lisada otse saatekavast – mis aga kava piiratud ajalimiiti arvestades pole just suure kasutatavusega.
Signaali kvaliteedi osas oli Digyboxx konkurentidest nõudlikum – kehvema kvaliteedi (mis teistele boksidele probleeme ei valmistanud) puhul kippus pilt hanguma sekundiks-paariks.
Pildiautomaatika toimib nii 4 : 3 kui 16 : 9 telerite puhul – seda juhul, kui valitakse „Mustad servad” (nn letterbox). Valik „Auto” venitab lihtsalt pildi ekraanisuuruseks – nagu see juhtub kõigi boksidega.
SCART-liideses on olemas ka RGB-väljund, ka CVBSi pilt on kena. Eraldi saab valida menüüst heliviivitust. Parima pildikvaliteedi tagab loomulikult HD-teleri puhul HDMI kasutamine.
Pult on Digyboxxil üks parimatest – suhteliselt pikk ja istub käes väga hästi. Nupud on suured ning grupeeritud loogiliselt.
Võimsust tarbib boks töötades 9 W ja ooterežiimil 6 W. 12 V toitepinge võimaldab Digyboxxi kasutada nt autos või mujal mobiilsetes kohtades.
Hea
Pult, pildiautomaatika
Halb
Telekava ülevaatlikkus, hind
Celestial T203
Hind: 1099.-
Müüja: Merge, Euronics
Celestiali funktsionaalsus on hinnale vastavalt minimalistlik. Pärast esmast sisselülitamist on ees tühi pilt ning kanalite otsingut tuleb alustada vastavast menüüst. Vaikimisi on boks siiski eestikeelne. Kanalid järjestatakse vastavalt operaatori tabelile. Võrreldes teiste boksidega tundub Celestiali dekooder nigelam – kui teistel katsealustel polnud toaantenniga probleeme, siis Celestiali pildis on sama kvaliteediga signaali puhul pildis pidevalt kastikujulised artefaktid. Korraliku katuseantenniga probleeme muidugi pole.
Kanalivalikumenüü on nigel – saateinfot seal ei kuvata ning dekooder häälestub ringi lihtsalt menüüs üles-alla liikudes – st ilma OK-nuppu vajutamata. Menüü ei lähe ka automaatselt pärast kanalivalikut eest ära, kuid selleks piisab täiendavast OK-vajutusest. Menüüde graafika on keskmine, viimistletud disaini pole mõtet selles hinnaklassis oodata.
Telekava sirvides häälestub dekooder alati sirvitavale kanalile ning ülevaatlikkus pole just parim. Saated kuvatakse tulbas, kellaajad ees. Taimerit ja USB-liidest Celestialil pole.
Pildiautomaatika toimib nii 4 : 3 kui 16 : 9 teleri puhul ning pildi servadesse kuvatakse vajadusel mustad ribad.
SCART-liideses RGB puudub, kuid CVBSi pilt pole paha. Pult on kõige suurenupulisem ning sellel on võimalus ka teleri juhtimiseks. Puldil on ka mõned tühjad nupud ning pole ka boksi nime – tegu on ilmselt n-ö universaalse puldiga.
Voolu tarbib Celestial töötades 10 W ja ooterežiimil 6 W.
Hea
Toimiv pildiautomaatika, pildi kvaliteet
Halb
Tuuneri kvaliteet, kasutusmugavus
Kaon KTF-B3001HCOC
Hind: 5600 (299 krooni kuus kahe aasta jooksul)
Müüja: Starman
Zuumbox PVR on digiboks pluss 250 GB kõvakettaga personaalne salvesti. Algul polnud meil plaanis seda siinsesse võrdlusse lisada – sama raha eest saaks ju mitu „tavaboksi”. Et aga Homecast on samuti kõvakettaga boks ehk PVR, siis võtsime Kaoni PVRi ka luubi alla.
Menüüde disainilt on Kaon hoopis teise klassi pill – graafika on väga ilus ning ka algseadistused kulgevad ladusalt. Kanalid salvestatakse vastavalt operaatori tabelile, kuid asjalood võib muuta segaseks Digita (Soome) signaal (põhjarannikul) – nimelt asub soomlaste esimene MUX 32. kanalil ning leitakse automaatotsingus esimesena, nii läheb ka kanalite järjekord lõppkokkuvõttes suhteliselt meelevaldseks. Kui Soome kanalite vastu huvi pole, tasub eelistada automaatotsingus vaid Levira kanaleid.
Kanalivaliku menüü ei näita saate infot ning läheb eest vaid Exit-nuppu vajutades – see on ka ainus suurim puudus kasutusmugavuse osas. Kanaleid saab valida õnneks ka läbi infomenüü (avaneb i-nupule vajutades) – siis on enne valikut näha ka info saate kohta. Ekraaniformaadi automaatika toimib korralikult ning pildi kvaliteet on hea. SCART-väljundis on RGB olemas.
Siinses võrdluses pakuvad nii mõnedki boksid võimalust USB-le salvestada, aga kogu protsess tundub Kaoni kõrval väga rabe – mis pole nende olematut hinnanumbrit arvestades muidugi üllatav. Kaoniga saab salvestada kahte erinevat programmi ning vaadata kolmandat (või ka käimasolevaid salvestusi). Salvestust alustades saab (soovi korral) kohe seada taimeri salvestuse lõpuaja osas ning muidugi reserveerida saateid otse telekavast. Ka telekava loogika on Kaonil väga hea, sarnanedes Zuumbox SD omaga. Salvestatud saadete vaatamise võib jätta pooleli ning jätkata hiljem sama koha pealt. Graafiline displei näitab vaadatava saate või valitud kanali nime. Puldil on eraldi nupp salvestatud saadete sirvimiseks – kogu protsess nõuab algul veidi tähelepanu, aga kokkuvõttes toimib ladusalt.
Olgugi et millegi osas otseselt viriseda oleks kohatu – on ju Kaoni PVRi funktsionaalsus selgelt võrdluse parim –, peab siiski märkima, et arenguruumi ikkagi on ja seda saab öelda nii Kaoni kui Homecasti kohta. Põhjuse selleks annab tahtmatult Pioneeri üks esimesi DVRe aastast 2004 (seni igapäevaselt kasutuses), mille funktsionaalsuse ja kasutusloogikani on n-ö uutel tulijatel veel pikk maa. Näiteks saab kõnealuse veteran-Pioneeriga salvestustes automaatselt kuni 10 minutit n-ö edasi hüpata (kui pole soovi reklaame vaadata), salvestusi lõigata, tükke kustutada, kokku liita, esitada salvestusi koos arusaadava heliga 1,8x kiirusega, lisada markereid (mille abil on hiljem kerge salvestustes orienteeruda), rääkimata puldi ergonoomikast jne jne.
Võimsust tarbib kõvakettaga Kaon teistest veidi enam, aga mitte palju – töös 30 W ja ooterežiimis 5 W.
Hea
PVRi funktsionaalsus, menüüde graafika
Halb
Kanalivalikumenüü loogika
Homecast HT8000
Hind: 4000 krooni
Müügil: Merge
Homecast on välimuselt kogukas ja soliidne pill – nii nagu Kaoni PVRgi. Punktmaatriksdisplei näitab muu hulgas ka ooterežiimil kuupäeva ja kellaaega. Pärast sisselülitamist laabub automaatne installeerimine probleemideta, kanalid salvestatakse leidmise järjekorras. Graafika on ilus, ent väga miniatuursete sümbolitega – nii sobib Homecast paremini just HDMI-ühendust kasutavate suuremate teleritega.
SCART-liideses on olemas ka RGB, kuid kohati on analoogväljundit kasutades pildis n-ö topeltread – jääb mulje 576i-pildi väljastamisest 576p-na. See ilming kaob kanalit vahetades, vahel ka ise. HDMI-liidese puhul on kõik korras.
Kanalivaliku menüü ei kuva saateinfot ja automaatselt ei kustu – ent piisab siiski OK vajutusest, mis on mõnevõrra mugavam Kaoni Exit-nupu otsimisest. Telekava loogika on sarnane Kaoni omaga – üleval ajariba, ent ülevaatlikkus pole siiski sama hea. Tähed on väikesed, ajariba lühike ja kava üldpilt suhteliselt kirju. Taimerisse saab saateid lisada otse kavast ning vajadusel nihutada ka alguse ja lõpu aegu.
Ekraaniformaadi automaatika toimib korralikult.
Võrreldes odavate (ilma kõvakettata) boksidega on Homecasti salvestusfunktsionaalsus muidugi parem – puldil on eraldi nupp salvestatud saadete sirvimiseks, salvestada saab korraga kahte ja vaadata kolmandat saadet. Ent kummalisel kombel ei saa vaadata saateid, mille salvestus parajasti käib – tundub uskumatu, aga nii see on – nagu vana hea VHS-videomakk. Homecastil on küll funktsioon nimega „Timeshift” – kui see on aktiivne, salvestab boks pidevalt vaadatavat kanalit ning seda salvestust saab kohe peatada, tagasi kerida jne – aga see toimib paraku vaid (ühe) vaadatava kanali piires.
Kogu boksi ohjamine ja funktsionaalsus ei küüni Kaoni PVRi tasemele – pult pole nii mugav, menüüd vajavad vaat et luubiga uurimist ning eriti häiriv on just käimasolevate salvestuste vaatamisvõimaluse puudumine. Selle võib vabalt lahendada ju mõni tulevastest tarkvarauuendustest, aga hetkel on asjalood nagu nad on. Igatahes kui juba teha suurem kulutus, on PVRiga boksidest täna Kaon selgelt parem valik.
Võimsust tarbib Homecast töötades 30 W ja ooterežiimil 25 W.
Hea
Viimistletud graafika
Halb
PVRi funktsionaalsus, suur võimsustarve ooterežiimil
Enne poodi minekut võib võimalusel üle vaadata ka mulluse digibokside testi (TMi veebilehel - TM 3/2009) – neidki mudeleid võib veel lettidelt leida. Ka järgmisel kuul jätkame teleteemal ning vaatame üle antennidesse ja levisse puutuva.