Lühem versioon artiklist ilmus 06.10.2019 Tradehouse ajakirjas.
Tekst: Esteetilise meditsiini õde Elli Maria Mäesalu
Töötan igapäevaselt patsientidega, kellel on erinevad nahaprobleemid ja kes otsivad neile lahendusi. Minu kogemuse põhjal on enamjaolt aktuaalsed nahaprobleemid eestlaste jaoks akne ja liigne rasueritus, kuperoosa ehk teleangiektaasia ehk punetav nahk ning kuivus/tuhmus/elutus.
Nahaprobleemide puhul otsitakse abi dermatoveneroloogidelt, kosmeetikutelt, erinevatelt produktidelt jne. Kui varem pandi võibolla rohkem rõhku nahahooldusele - kreemidele, kosmeetikukülastustele, maskidele jne, siis nüüdsel ajal on järjest aktuaalsem toitumine ja selle seos nahaga.
Tervisele lähenemine on tänapäeval holistilisem, inimesed tahavad end ilma ravimiteta aidata. Sa oled see, mis sa sööd ehk seest väljapoole. Ka meditsiini isa Hippokrates on öelnud: “toit olgu sinu ravim”. Toiduained, mida pistad suhu, väljenduvad sinu üleüldises tervises, sh ka nahal. Tundub ju loogiline. Oleks see vaid nii lihtne. Siiani on toitumise seos nahaga üsnagi tundmatu ala, seda uuritakse pidevalt ja on tehtud ka uusi avastusi. Need on pigem tõenäoliselt tõesed hüpoteesid, kui ranged faktid. Uuringuid sellel alal tehakse pidevalt. Toitumisega seotud uurimistöid on väga keerukas läbi viia ja kunagi ei saa kindel olla, kas mõni teine faktor ei olnud näiteks akne mõjutaja.
Mis on akne? Akne on põletikuline nahahaigus, mis esineb rohkem noorukieas, kuid järjest rohkem ka täiskasvanutel. On üldiselt tunnustatud, et akne teket soodustavad liigne rasueritus, hormoonid, bakterid ja liiga kiire uute karvanääpsurakkude jagunemine. Akne väljendub nahal komedoonide, paapulite ja mädapeadena. Toitumise ja akne seos on veel vägagi hall ala. Siiamaani ei ole kindlat vettpidavat seisukohta, mis (ja kas) täpsemalt toitumises võiks aknet mõjutada. Uuemates uurimistöödes on leitud tõenäolisemaid mõjutajaid. Kõrge glükeemilise indeksiga süsivesikud. Nii-öelda Lääne-dieet, mis on rikas rafineeritud süsivesikute poolest. Pidev veresuhkrukõikumine mõjutab hormoonsüsteemi, mis mõjutab omakorda aknet. Uurimistöödes on selgunud, et rafineeritud süsivesikud suurendavad nahal rasueritust. Piimatooted. Uuemates uurimistöödes on selgunud, et piimatooted põhjustavad insuliini ja insuliinisarnase kasvufaktori tõusu, mis soodustab komedogeneesi ehk nahapooride ummistust. On selgunud, et akne puhul võiks kaaluda piimavaba dieedi soovitamist. Küllastatud rasvade, sh transrasvade suurenenud tarbimine ja oomega 3 rasvhapete puudus. Oomega 3 rasvhapete puudus stimuleerib põletikulisust, mis on aknele iseloomulik.
Toidutalumatused on hetkel kuum ja trendikas teema. Tihti aetakse segamini, mis on toidutalumatus ja mis on toiduallergia. Toidutalumatus on seotud näiteks seedeensüümi puudusega, sümptomid võivad ilmneda tunde või päevi hiljem ja neid ei ole kerge piiritleda. Hetkel on kõige kasutatum variant eliminatsiooni-provokatsioonikats, pidades toidupäevikut. Tuleb lülitada kindel toiduaine välja, hinnata, kuidas see mõjub tervisele, tagasi lülitades jälgida muutusi. Selline moodus ei anna kindlat vastust, sest toidutalumatuse mehhanismid ei ole veel täpselt teada. Toiduallergia on seotud immuunsüsteemiga, allergiasümptomid tekivad praktiliselt kohe (nahal sügelev nõgeslööve, limaskestade turse, halvemal juhul anafülaktiline šokk). Toiduallergiat saab diagnoosida otsides vereseerumis toiduainete suhtes teatud tüüpi antikehi. Atoopilise dermatiidi puhul ei pruugi allergeenid veres peegelduda, siis tuleb samuti abiks toidupäevik. Oma patsientuuri seas kuulen sageli arvamusi, et kindlasti põhjustab minu nahaprobleemi näiteks gluteen, laktoos, šokolaad jne. Turul pakutakse toidutalumatuse vereteste, kus saad terve rea toiduainete kohta justkui info, mille suhtes on talumatus. Veretestis võivad ilmneda küll nisuvastased teatud tüüpi antikehad, kuid need näitavad vaid kokkupuudet nisuga ning gluteenivaba dieedi määramine on põhjendamatu.
Meditsiinis saab hetkel tuvastada tsöliaakiat ja laktoositalumatust. Tsöliaakiata gluteenitalumatuse diagnoosimine on hetkel kindlate kriteeriumiteta. Tsöliaakiat saab 100% täpsusega diagnoosida tehes vastavad veretestid ning kui need osutuvad positiivseks siis võetakse peensoolest biopsia (koetükk), millel uuritakse, kas peensoolehatud on kahjustunud või mitte. Proovivõtmise ajal ei tohi juba olla gluteenivabal dieedil, kuna hatud taastuvad üsna kiirelt. Laktoositalumatust saab testida mõõtes väljahingatava õhu vesinikuhulka või teostades geenianalüüs hüpolaktaasia kohta, mis näitab inimese võimekust seedida laktoos glükoosiks ja galaktoosiks. Nahal võib gluteenitalumatus väljenduda dermatitis herpetiformise näol. See on märk gluteeni võimetusest seeduda. Lööve on punetav, mühklik ja sügelev. Laktoositalumatust on uurimistöödes seostatud ekseemiga - nahalööbele iseloomulik sügelus, punetus, kuivus. Samuti suuhaavanditega. Uurimistöödes kirjeldatult on laktoositalumatuse puhul nahaprobleemid taandunud laktoosivaba dieediga. Laktoositalumatus võib aja jooksul muutuda ja tihtipeale kannatab laktoositalumatu väikest kogust laktoosi (näiteks klaas piima). Nahaprobleemide puhul on soovitav piimatooted mõneks ajaks välja jätta (2-4 ndl) ja siis vaikselt katsetades need tagasi dieeti lülitada, alustades näiteks fermenteeritud piimatoodetest (hapupiim, keefir). Gluteenivaba dieediga ei kaasne üldiselt puudujääke, kui asendada pastatooted, nisu- ja rukkitooted jms gluteeni sisaldavad teraviljad näiteks tatra, riisi, kinoa, kaerahelveste jms tervislike süsivesikutega. Puudujäägid võivad tekkida siis, kui inimene asendab siiani söödu toidupoodides saadaval olevate gluteenivabade küpsiste, saia, pasta jms toodetega. Need on tihtipeale tühjad süsivesikud, mis ei sisalda endas vajalikke vitamiine ja mineraale. Ka ei tasu alati kasutada küpsetamisel riisijahu, vaid ikkagi hoida toidulauda mitmekesisena, kasutades vahel tatrajahu, mandlijahu - variante on palju. Oluline on, et gluteenivabade teraviljade tootmisel ei oleks nad ristsaastunud näiteks nisujahuga (toodetakse näiteks samal liinil). Gluteen võib end tihti peita ka töödeldud lihatoodetes (vorstid, sardellid, singid, viinerid, pihvid jne).
Nahaprobleeme võivad tekitada ka toidus olevad lisaained, kuid päris veenvaid tõestusmaterjale ei ole selle kohta veel leitud. Meie toidulaual on rohkesti lisaained, seega on keeruline leida seost toidu ja haigusnähtude vahel.
Sulfitid võivad talumatuse korral põhjustada nahal nõgestõbe, angioödeemi, kontaktallergiat. Sulfiteid kasutatakse puu- ja köögiviljade säilitamisel ning mahla- ja veinitööstuses. Bensoaadid võivad tekitada nõgestõve ja muid allergialaadseid nahalööbeid. Bensoaate kasutatakse toidus säilitusainena. Glutamaadid võivad tekitada nahapunetust ja nõgestõve. Kasutatakse toidus lõhna- ja maitseomaduste parandamiseks.
Tegelikult on minu üldised toitumissoovitused nahaprobleemide puhul sellised, millest võiks iga inimene kasu saada:
1. Jälgi, et saaksid toiduga A, D vitamiini, tsinki, seleeni, rauda. D vitamiini tasuks juurde võtta vähemalt R-kuudel (september, oktoober…). D vitamiini annuse saab kätte, kui päevas viibida 15 min päikese käes, kasutades siiski spf kreemi. Tsinki on näiteks kaunviljades, mereandides, seemnetes, pähklites, munas, täisteratoodetes, tumedas šokolaadis. Seleeni on rohkelt parapähklis. Rauda leidub näiteks punases lihas, kaunviljades, kõrvitsaseemnetes, kinoas. A vitamiini leidub näiteks maksas, maguskartulis, porgandis, spinatis, mustades ubades, brokolis, heeringas.
2. Kui jätad ära piimatooted, jälgi, et saaksid kaltsiumit. Kaltsiumi päevane vajadus on u 1000 mg. Kaltsiumit leidub kõige rohkem piimatoodetes, kuid ka mujal. Paljud piimajoogid on kaltsiumiga rikastatud (riisi- soja, hirsi-, kastani-, mandli-, kaera-, kookospiimajoogid). Lisaks rohelised lehtköögiviljad, lõhe, sardiinid, tofu, mandlid, seemned, ürdid, oad, läätsed, meretaimed, maguskartul, bok choi, brokoli jne. Kui neid rohkelt ja mitmekesiselt oma menüüsse lülitada saab päevase kaltsiumivajaduse kaetud. Kofeiiniga ja alkoholiga piiri pidada, kuna pärsib kaltsiumi imendumist ja viib seda kehast välja.
3.Hoolitse soolestiku bakterite eest. Pre- ja probiootikumide tarbimine. Tarbi probiootikume nagu näiteks keefir, hapuhapsas, hapukurk, kombucha, preparaadid. Heaks toiduks soolestiku bakteritele ehk prebiootikumid on näiteks linaseemned, banaan, õun, nisukliid, küüslauk, sibul. Tasakaalust väljas soolestiku mikrofloora võib väljenduda nahaprobleemidena (ekseem, akne jms).
4. Söö mereande, rasvast kala ( näiteks krill, sardiin, lõhe). Läänemere kalade ohtra tarbimisega tasub piiri pidada raskemetallide sisalduse tõttu. Kala võib asendada ka kalaõliga. Oomega 3 sisaldavad ka mitmed taimsed allikad, näiteks linaseemned, chia seemned, kanepiseemned, rapsiõli. Loomne oomega 3 on inimorganismile paremini omastatav.
5. Hoia veresuhkrut ühtlasena, väldi liigseid kõikumisi. Vali madala glükeemilise indeksi ja koormusega toiduaineid. Menüüs peaks olema 3 põhitoidukorda ja kaks vahepala. Jaga taldrik neljaks: ¼ kompleksne süsivesik (tatar, kinoa, pruun riis, täisteratooted), ¼ kvaliteetne proteiin (lõhe, kanafilee, oad), ¼ hautatud juurviljad, ¼ toorsalat. Toorsalatile lisa oliiviõli, mis aitab vitamiinidel imenduda. Veresuhkru ühtlsena hoidmine aitab tasakaalustada ka hormoonsüsteemi. Akne puhul mängivad rolli hormoonid.
6. Väldi rafineeritud süsvesivesikuid nagu sai, pasta, kondiitritooted, maiustused jne. Need ei anna toitu soolestiku mikrofloorale, tekitavad suuri veresuhkrukõikumisi ja stimuleerivad nahal rasueritust. Vali täisteratooted, kust saab magneesiumi, kiudaineid, folaati, B-grupi vitamiine.
7. Tarbi rohkelt taimset toitu, nii toorsalatina kui hautatult.
8. Toitu mõistlikult ja tasakaalustatult.
KASUTATUD KIRJANDUS
Voor, T., Julge, K., (2016). Toidutalumatus - tegelik või tekitatud probleem. Eesti arst, 95(7): 442-449.Abenavoli, L., Proietti, I., Vonghia, L., Leggio, L., Ferrulli, A., Capizzi, R., Mirijello, A., Cardone, S., Malandrino, N., Leso, V., Rotoli, M., Amerio, P. L., Gasbarrini, G., Addolorato, G., (2008). Intestinal malabsorption and Skin Diseases. Digestive Diseases, 26:167-174. doi:10.1159/000116775Bodo, C. M., (2015). Linking diet to acne metabolomics, inflammation and comedogenesis: an update. Clinical, cosmetic and Investigational Dermatology, 8:371-388. https://doi.org/10.2147/CCID.S69135.Pappas, A., (2009). The relationship of diet and acne: A review. Dermato-Endocrinology, 1:5, 262-267. Shokeen, D., (2016). Influence of Diet in Acne Vulgaris and Atopic Dermatitis. Cutis, 98: 28-29. Zone, J. J., (2005). Skin Manifestations of Celiac Disease. Gastroenterology, 128:4. doi:10.1053/j.gastro.2005.02.026.Cordain, L., Lindeberg, S., Hurtado, M., Hill, K., Eaton, B. E., Miller-Brand, J., (2002). Acne Vulgaris: A Disease of Western Civilization. Arch Dermatol, 138:1584-1590.