Asendusema - see on ohtlik?
C lihtne esitamise ja välismaised tärni meedias regulaarselt hüppab teema asendusema, tekitades arutelu moraalseid ja eetilisi (ja mitte ainult) iseloomu. Emakas psühholoog Galina Filippova rääkis meile, kuidas kogemus mõjutab sünnist surrogaatemaga imikule ja peresuhted, samuti kellele ja mida peaks läbima koolituse sünnituseks.
Psychologies: Mõjutab kas puuduvad ühised üheksa kuud ema ja lapse elu oma suhet?
Galina Filippova: Muidugi, sest loomise see suhe toimub raseduse kulule. Naine läheb teatud staadiumis ema rolli, ta toodetud mõned teadmised, mõistmine lapse seisundi, on kõige "ema instinkt", mis moodustati manusena teda. Ema, ei kanna laps, ilma seda kogemust. Nii, et kohaneda ja uue rolli see saab olema raskem. See on vähem kehalisi kogemusi, siis on toetuda üksnes teadlikkust asjaolust, et see on nüüd - ema.
Ja ta tunneb laps üleminekul ühest ema teise?
Mr. F.: laps see ei ole nii oluline. Tema psühholoogilist mugavust antud juhul on palju sõltub sellest, kui kiiresti "uue" ema võtab õige emade positsiooni. Muutmine ema on peaaegu valutu, kui "uus" ema on hästi ette valmistatud - näiteks toimub sobiva kursused, töötada psühholoog. Ja siin on oluline probleem. Vanemad reshivshiesya kohta surrogaatlus, on nii keskendunud kuidas seda eesmärki saavutada, sest see imendub nii palju see investeerinud aega, energiat ja raha, et mingil hetkel nad hakkavad tundma, et nad on juba täis kõik makstud ja nüüd kindlasti head vanemad. Aga see ei ole nii. Me peame õppima olema vanemad. G. F.: Kõik vanemad, olenemata sellest, kuidas loodet, peate osaleda ettevalmistamise käigus sündi laps, on mõistlik konsulteerida psühholoogi. Kursused, näiteks ainult väike osa teavet tegeliku sündi, kõik muu - umbes lapse kohta, kuidas võtta ühendust beebi, sest see kasvab, areneb. See on teie kätes on abitu olend tegelikult jäänud ilma ema (mitte üks, mida kasutati), ilma rinnaga - see on vajalik, et valmistada! Tulevane vanemad kogu raseduse sunnitud tegelema küsimustega ja on peamiselt seotud seadusandliku tiib. Mõtle psühholoogilisi aspekte suhtlemine loodet nad sageli ei ole aega. Olles teinud otsuse on laps (olenemata sellest, kas juhul, kui surrogaatemaga abiga), me harva endalt küsima, mida me teeme. Raseduse ajal lihtsalt juhtub see restruktureerimine, on selge, et on vaja muuta eluviisi, nende käitumist. Kui surrogaatlus seda ei juhtu, kõik jõud vanemad ei ole suunatud pakkudes lastehoiu ja realiseerimise ise, "ma tahan last, ma ei ole, las ta olla."
Kas me ütleme, et pered koos lapsega, kes on sündinud surrogaatemaga, langeb raskem kui tavaline peredele?
G. F.: Jah, muidugi. Otsustades kogemus minu töö, laste vanematele sündinud asendusemadele, on tõenäolisem, et tunnevad ebapiisavuse kipuvad ennast tutvustada ühiskonnale "päris" (mõttes - tavalised ja traditsiooniline) vanemad. Seetõttu on paljud neist jäljendada raseduse, peidus tõde kolleegid, sõbrad, ja mis kõige tähtsam - alates lapse. Olen aastaid elada koos "luukere kapis", pidevas pinge ja hirm. Ja kui laps peab teadma, kuidas täpselt ta sündis maailma?
G. F.: Jah. Tal on selline õigus.
Sul võib olla erinevaid hoiakuid surrogaatlus, kuid tundub, et täna rohkem ja rohkem peresid on kasutanud seda meetodit?
G. F.: Kui rasedust ei esine looduslikult, arstid soovitada alternatiivseid viise sünnitada: alates viljastamine doonorilt muna ja IVF (in vitro viljastamine), et surrogaatlus. Seitse aastat tagasi, IVF tundus nagu midagi välja ulme, kuid nüüd on see tajutav üsna rahulikult. Näiteks 2011. aastal abiga IVF tekkinud 6 miljonit last. See on kogu elanikkonnast. Seal oli kindel split: mõned vanemad ütlevad, et lapsed peaksid ainult sünnitama loomulikult, teised on kindlasti mitte kasutada saavutusi kaasaegse teaduse on loll. Aga igal rääkida keeld sama IVF - see räägib vaestele. Progress ei saa peatada, sest. Ma arvan, et varsti surrogaatlus muutub igapäevaseks, see on lihtsalt aja küsimus.
Tekkis küsimus?
Instituut Emakas psühholoogia ja psühholoogia reproduktiivse sfääri, t. (495) 920 6236, www.perinatalpsy.ru