23 detsember, 2010
Pildil: Maakera nähtuna Voyager 1 poolt 6,1 miljardi km kauguselt.
Vaata seda väikest sinist täppi, mis on siin pildil noolekesega näidatud. Vaata lähemalt! See siin on meie kodu. Need seal oleme meie! Sellel punktil on kõik, keda sa iial armastanud oled, kõik, keda sa kunagi tundnud oled, kõik, kellest sa kunagi kuulnud oled, iga inimene, kes kunagi elanud, kõik lilled, loomad, putukad, mäed, jõed, mered..
Maa on siiani ainuke maailm, tuntud, kui elu sadam. Ei ole muid kohti ilmaruumis, vähemalt lähitulevikus, millele me võiksime ümber asuda. Külasta kindlasti, jah. Kuid siiski, veel mitte. Meeldib see meile või mitte, kuid praegu on see sinine täpike koht, kus me saame kindlalt seista.
On öeldud, et astronoomia on alandlikkusele sundiv (ma ei saa ennast veel rohkem terakesena tunda, kui oma teleskoobist seda Suurt Kõigsust vaatan) ja iseloomu loomise kogemus. Ei ole ilmselt paremat võimalust nende väidete kinnitamiseks, kui see kauge pilt meie väiksest Kodust. Minu jaoks rõhutab see meie vastutust rohkem pöörata tähelepanu oma lähedastele, oma elukeskkonnale ja üksteisele. Ning säilitada ja armastada seda helesinist punktikest, ainust Kodu, mis meil kunagi on olnud.
Ja seda ei saa väärata isegi Savisaar.
Minu parimad Jõulu- ja uusaasta soovid!
11 detsember, 2010
Kuna lund ainult sajab ning teleskoopi tabas ka ootamatu tehniline rike, siis ei olegi ammu juba pilte taevast teinud. Vahelduseks lisan mõned pildid aga äsjasest Mehiko reisist, mille peamine külastuseesmärk oli kuulsate Teotihuacani Päikese ja Kuu püramiidi külastamine.
Asjatu vast lisada, et tegamist oli suurepärase elamusega! Ülemisel pildil ongi suur Päikesepüramiid. Pildistasin seda kella 7 ajal hommikul päikesetõusul, et vältida turistide horde, mida see koht endasse tõmbas iga päev.
2 km pikkune Surnute allee, mis päädis Kuupüramiidiga.
Vana asteek Päikesepüramiidi tipus, mediteerimas päikese poole. Taustal Kuupüramiid.
06 november, 2010
Öine ilus taevas kulus teleskoobi järjekordsele kollimeerimisele. Test tulemusest on siin, 20 minutiline tavalise valguse kaader ühest osast Loorisumu udust, NGC 6960 (teine pilt) ja tunniajane töötlemata värvikaader osast suurest Põhja-Ameerika udukogust, NGC 7000.
14 oktoober, 2010
06 oktoober, 2010
Õine tugev ida ja lõunatuul lubas pildistada vaid lääne suunas, kus madalal taevas - 15 kraadi peal umbes - oli ilus Vaala galaktika. Kuna atmosfääri liikumine sellisel kõrgusel on äärmiselt tugev, siis sinisene värvikaader ei õnnestunud. Tulemus vaid tavalises valguses püütud pilt, kokku 40 minutit.
Vaal on kaunilt kosmosemeres ujumas, poeg (väike elliptiline galaktika) selja kohal, nagu kohane.
04 oktoober, 2010
Pelikani udu Linnutee tasandil, Luige tähtkujus, on nii suur, et sinna mahuks umbes 4 täiskuud. Seetõttu saingi pildile vaid osa sellest, Pelikani pea. Pelikan on osa suuremast pilvegrupist, ida poole temast jääb Põhja-Ameerika udukogu ja nad on omavahel eraldatud tumeda tolmupilvega, mis pildil saab alguse vasakult äärest.
8 tunnine säriaeg.
03 oktoober, 2010
Viimastel päevadel (või tegelikult ikka ka öödel) on olnud suurepärane taevas ja seetõttu pilte tulnud nagu laudu saeveskist. Eilane on Pacmani udukogu. Vanastarvuti mängust inspireeritud nimi. Kui pilti enda jaoks pöörata, siis võib selle õgardi ka sealt leida.
10 tuhande valgusaasta kaugusel olevas udus on keskel näda ka tähtede hajusparv, mille heledaim liige on tegelikult mitmiktäht (nelik) See oma kiirgusega paneb ka ümbritseva gaasi helendama.
Tume udu keskel on uute tähtede sünnipaik!
02 oktoober, 2010
30 september, 2010
Oaas, mis on uute tähtede sünnipaigaks, tähemeres hulpimas. Udu keskel olev täht on oma radiatsiooniga löönud "saare" sisse augu, ja pannud kogu udukogu mõnusasti punakalt helendama!
Luige tähtkujus asuv kosmiline oaas on meist 4000 valgusaasta kaugusel!
Luige tähtkujus asuv kosmiline oaas on meist 4000 valgusaasta kaugusel!
16 september, 2010
10 september, 2010
Ioniseeritud gaasi ja tolmupilvest on moodustunud selline ilus udu, mida Elevandi lindiks kutsutakse. Nagu allolevalt pildil välja toodud, näen mina seal hoopis kaunist naisenägu taevas hõljumas. Umbes 2300 valgusaasta kaugusel hõljuv näkineid on noorte tähtede sünnipaik, usud asub palju äsja süttinuid tähti, vaid sadu tuhandeid aastaid vanad.
Möödunud ööl pildistasin jälle taevast. Kokku kuus tundi. Objektiks oli Elevandi Londi udukogu - Elephants Trunk nebula, IC 1396. Selle kauni udu pildi laen ülesse natuke hiljem. Kuid uurides pilti lähemalt avastasin ühe fragmendi, mis paistab välja kauni naisterahvana, juuksed tähetuules lehvimas.
Mida kõike ka taevas ei ole!
Pakun seda ka teile nautimiseks!
07 september, 2010
04 september, 2010
Sageli küsitakse, miks astronoomid ufosid ei näe! Minul õnnestus see lõpuks päise päeva ajal, kui olin Saaremaal parajasti obsi ilmajaama häälestamas.
Ühel hetkel nägin redeli otsas olles vasakult silmanurgas miskit liikumas. Pöörasin pilgu sinnapoole ja ennäe, miski asi tuhises umbes 300-400 meetri kaugusel minust (mu maja oli heajks kauguse orientiiriks) õhus, mitte väga kiirelt ja ikkagi kuuldavalt, lääne poole.
Ma lausa kukutasin ennast redelilt alla ja jooksin obsi juurde, kus mul mobla vedeles. Süda põkslemas, sain pildistamise reziimile selle lülitatud ja paar sammu tagasi hüpatud. Objekt liikus sellel hetkel juba üpriski kiirelt, kuid sellele vaatamata sain ruttu klõpsu tehtud. Hüppasin kärmelt observatooriumi paremale poole, et sealt pildistamist jätkata, kuid oli juba hilja. Objekt tegi täisnurkse pöörde otse üles ja sel hetkel, kui teda nägin, oligi ta pilvedesse kadunud.
Siin see pilt. Suurendasin ka objekti osa, kuid kuna pilt sai võetud vastu päikest, siis tuli nii nagu tuli.
Võid klikata piltide peal, et neid suuremana näha. Kui oled uurimistöö ära teinud, keri lehte allapoole.
Hämmastav, kui paljud inimesed läksid ülaltoodud jutu peale õnge! Aga pole ka ime. Pilt on klassikaline UFO pilt: madala resolutsiooniga, pildistatud vastu päikest vana moblaga, objekt seal on udune ja ühtegi detaili ei erista. Sellised need UFO pildid tavaliselt ka on! Kas olete näinud kunagi suurt korraliku resolutsiooniga UFO pilti? Ei ole; ja kui olete, siis on see võltsing olnud.
Tegin sellise kompositsiooni selleks, et inimesed mõistaksid - kõik ei ole kuld, mis hiilgab. Igapäev meie ümber nähtavad ja kuuldavad jamad selgeltnägijatest, shamaanidest, nõidumistest, ufodest, feng shuist, akupunktuurist. pendlimeestest ja muust "võsapetsidest" ajavad hinge kurjaks. Viimane piisk sai karikasse Raadio 2 pealt pühapäeviti propageeritavast "Halloo kosmos", kus Ingrid Peek meie kõigi raha eest kutsub saatesse rääkima inimesi, kelle õigem koht oleks hullumajas skisofreenia diagnoosiga - posijaid, shamaane, nõidasid, pendlimehi jt pseudoteaduse esindajaid ja soolapuhujaid. Selle asemel, et suunata inimesi mõtlema ja suurendama nende teaduslikku kirjaoskust, aetakse eetri kaudu välja täielikku ajupesu ja jura, nagu oleks tegemist tõsiteaduslike distsipliinidega. See teeb kurvaks.
Selliseid pilte on võimalik teha tavaliste koduste vahenditega ilma, et isegi Photoshopis oleks vaja miskit muuta või ilustada. Laenasin oma naiselt pirukavormi, panin penoplasti sisse, õuelambi kuplikese naelaga sinna külge ja UFO mis UFO :) Lennutasin seadeldist 5 korda, pildistasin käeotsast moblaga ja hiljem lisasin arvutis natukene liikumisbluri juurde ja pilt valmis!
Heameel on tõdeda, et paljud inimesed suutsid säilitada ka kriitikameelt ja analüüsida fotot. Kuigi võltsingu tunnuseid silmaga näha ei ole, jäid need inimesed enesele kindlaks, et tegu on jamaga!
"Seeing is beliving" ei vasta tõele, "understanding is beliving" aga küll.
01 september, 2010
Ilus galaktika kefeuse tähtkujus. Asub meist umbes 10 milj valgusaasta kaugusel. Tähelepanuväärne galaktika oma suure supernovade plahvatuse sageduse poolest. Kui me keriksime tema ajalugu 1 sekund aasta kohta, näeksime tähti plahvatamas iga sekund!
5 tundi öist valgustamist andis sellise ilusa pildi eile öösel! Kliki pilt suureks!
20 august, 2010
Perseuse ja Kassiopeia vahel, ent ametlikult siiski Perseuse tähtkuju piirides asuvad kõrvuti kaks palja silmagagi nähtavat täheparve – NGC 869 ja 884 – mida ühiselt kutsutakse Kaksikparveks. Tegemist on noorte hajusparvedega, mis asuvad vastavalt 6800 ja 7600 valgusaasta kaugusel, seega ka ruumiliselt üksteise ligidal.
Kaksikparv on väärt vaatlusobjekt nii binokli, väikese teleskoobi kui ka suurema taevatoruga.
16 august, 2010
Tegelikult Tadpole galaktika tähisega PGC 57129. Kahtepidi huvitav objekt - väljaveninud loodejõudude mõjul tekkinud "saba", mille pikkuseks on 300 000 valgusaastat (võrdluseks meie galaktika, Linnutee läbimõõt on umbes 150 000 va.) Lisaks tema struktuur, mis paistab olevad nagu vedru, ehk spiraalharud ei ole ühes tasapinnas. Selle põhjustas galaktika kokkupõge teise samasugusega ja ühinemine kogub alles hoogu.
Ja magusaks lõpetuseks - kogu see kupatus asub meist 400 miljoni valgusaasta kaugusel!
13 august, 2010
Kuna obsi arvutiga on mingi totaalne jama lahti - blue screen hüppab pidevalt ette, programmid jooksevad kokku, siis eile õhtune pilt sellest kaunist Liblika udust sai vaid üks 10 minutiline tavalise valguse kaader. Sellest hoolimata kaunis vaadata!
Ja nüüd arvutile recoverit tegema
06 august, 2010
NGC 7635 kataloogi nime järgi, asub see emissiooniudu kassiopeia tähtkujus. Praegusel augustiöödel on ta terve öö otse üleval peakohal. Gigantne molekulaarpilve paneb hõõguma selle keskel asub päris suur täht.
Seebimulli kujulise udu läbimõõduks on 6 valgusaastat ja asub see mullike 7900 valgusaasta kaugusel!
21 juuli, 2010
Avasin observatooriumi. Selles mõttes, et eile tegin ta esimest korda lahti ja seda umbes kuu aega varem, kui tavaliselt. Oli lihtsalt plaan paar fokusseerimise kalibreerimist teha, kuid sain need kiirelt valmis ja 23:30 kuni kella 02:00-ni tegin ka ühe testpildi peale kolmekuulist vaheaega. Need paar tundi ei olnud ka välja pime, läänekaarest nihkus Päikesekuma põhja poole ja kella poole kolme ajal hakkas juba vaikselt koitma.
M27, Dumbbelli udu oli lõunakaares ja seetõttu natuke pimedamas taevasektoris. Viimane sinine kaader ei tulnud taeva heleduse tõttu enam päris kvaliteetne, kuid pildi sai siiski kokku miksitud!
10 tuhat aastat tagasi andis üks päikesetaoline täht otsad ja heitis omalt välisrüü. Järgi jäänud tähe kiirgus põhjustab udukogu helenduse, kusjuures udukogu laieneb umbes kiirusega 31 km/s. Udu läbimõõt on 1 valgusaastat ja asub see 1300 valgusaasta kaugusel.
Muideks, ka binokliga näha, kui tead, kuhu vaadata.
17 juuli, 2010
03 juuli, 2010
24 juuni, 2010
22 juuni, 2010
03 juuni, 2010
Marokkosse jõudsime Elisega peale 3 ümberistumist ja tervet päeva lendamist. Muidugi juhtus see, mis juhtuma pidi Murphy seaduse järgi - mida rohkem ümberistumisi, seda tõenäolisemalt sa oma kohvreid ei näe (need jõudsid järgi 2 päeva pärast alles)!
Sööri uhkesse Kasbah Tamadot retreati (Atlase mägede jalamisl) oli kokku tulnud umbes 10 tulevast astronauti (future astronauts nagu neid nimetatakse siin) oma kaaslastega. Põhitegevuseks on kolm päeva rahulikku olemist erinevate tegevustega ja hea söögi ning joogiga. 39 kraadi sooja küll on nats liiast.
Söör ise on oma olemuses suurepärane isiksus - nii lahedat, sümpaatset, südamlikku, head kuulajat ja sõbralikku inimest annab otsida. Muidugi ei saanud temaga vesteldes laskuda sügavatesse ja laiadesse teemadesse, sest inimesi on ümberringi palju ja peamine suhtlemine käis small talki kaudu. Sellest hoolimata andis temaga rääkimine tugeva motivatsioonilaksu, nii nagu ka tema raamatu "Teeme ära" lugemine. Sain sellesse raamatusse ka tema autogrammi!
Ja muidugi taevas on siin suurepärane, ei mingit valgusreostust, pildistajate paradiis!
26 mai, 2010
Kõike ei maksa elus ka tõsiselt võtta ja nalja peab saama.Olles näinud tuhandeid kosmosepilte, võin tõdeda, et ka taevas tahab seda vana tõde meenutada. Või nagu üks naljahammas ütles: "Astronoomia on teaduslik pornograafia".
Otsustage ise!
Otsustage ise!