Uues uurimuses näidati, et iga kukkurkurat
puutub kas kaudselt või otseselt kokku iga teise kukkurkuradiga. Tihe
omavaheline suhtlus võib aga tähendada kukkurkuradite kiiret hävingut
nakkushaiguste korral.
Kukkurkurat (Sarcophilus harrisii) elab ainult Tasmaania saarel, mis asub umbes 240 kilomeetrit Austraalia rannikust lõunas. Fossiilsed leiud näitavad, et kunagi elasid need häirivate hüüete poolest tuntud kukkurloomad ka Austraalia mandriosas, kuid surid sealt välja umbes 400 aastat tagasi, kirjutas LiveScience.
Nüüd on niinimetatud kuradi näokasvajanakkuse tõttu ohus ka Tasmaanias elavad kukkurkuradid. Hammustuste teel leviv nakkus võib looma tappa juba paari kuu jooksul peale esimese kasvaja ilmnemist. Ekspertide hinnangul võib haigus säilinud kukkurkuradid hävitada juba 20 aasta jooksul.
Et välja uurida, kui palju kukkurkuradid omavahel kokku puutuvad, varustasid Tasmaania ülikooli teadlased eesotsas Rodrigo Hamedega 46 Narawntapu rahvuspargis asuvas haigusevabas populatsioonis elavat täiskasvanud kukkurkuradit kaelarihmadega, mis salvestasid info loomade omavaheliste kokkupuudete kohta.
Uurimiseks saadi tagasi 27 kaelarihma, mis näitasid, et kõik loomad puutusid omavahel kokku kas otseselt või ühe vahendaja kaudu. Üks kolmeaastane isane osutus eriti populaarseks, puutudes kokku kõigi teiste loomadega.
"Kokkupuutumisvõrgustike mõistmine on hädavajalik, kuna tavaliselt on
haiguste leviku eest vastutavad mõned üksikud teistega tihedalt suhtlevad
loomad,“ ütles Hamede. „Kui need loomad on kõrvaldatud, võib haiguse levikut
olla võimalik ravimite abil piirata.“