Sümptomid ja atroofilise colpiidi ravi naistel
Reproduktiivse vanuse korral on patoloogia, mida nimetatakse "atroofseks kolpiteks", esinemine tupes, mis vajab ravi. Vaginiidi atroofiline vorm areneb mitme aasta jooksul östrogeeni puudumise taustal naise kehas. Haigus tekitab valusaid tundeid silmas pidades palju ebameeldivaid sümptomeid. Ainsaks ravimeetodiks on hormoonravi, kuid arst näeb ette täiendavaid ravimeetmeid naise tervise paranemise kiirendamiseks.
Mis on atroofiline kolpit
Menopausi vaginaalse limaskesta põletikulist protsessi nimetatakse atroofseks vaginiidiks. Haiguse põhjuseks on munasarjade toodetud naissoost hormooni (östrogeeni) väike kogus. Meditsiinis on termineid ka teisi sünonüüme - seniilne või seniilne kolpit. See nimi pärineb kreekakeelsest sõnast "kolpos", mis väljendub vagiina kujul. Atroofse vaginiidi korral loputatakse mitmekordne tupe epiteeli kiht. Patoloogilist protsessi peetakse ainult siis, kui naisel on ebamugavustunne ja väljendatakse teisi märke.
ICD-10 kood
Atroofiline või seniilne vaginiit on üks sagedasi haigusi ja võib olla 3 tüüpi: äge, krooniline ja sekundaarne. Pärast kaheksa aasta pikkust kliimaperioodi kannatavad kõik 2 patsiendil kolpiti. Iga 10 aasta järel suureneb haiguse oht. Naiste hulgas kannatab umbes 80% menopausijärgsel perioodil kolbiidi. Senile kolbiidi kood on vastavalt Rahvusvahelisele haiguste klassifikatsioonile (ICD-10) - 95,2.
Sümptomid
Füsioloogilised ja struktuursed muutused kehas, kus atroofiline vaginiit tekib, tekitab naistele märkimisväärseid ebamugavusi. Seniilse kolbiidi esialgne staadium on asümptomaatiline, pärast aastaid on naisel ebamugavustunne vaginaalselt, sagedane urineerimine vaagnapõhja muutuste ja düspareunia (valulik vahekord) tõttu. Vaginaasi sattumine võib ebatavaliselt valge või verine ja sellega kaasneb ebameeldiv lõhn. Vaginaalse limaskesta või kolbiidi atroofiaga kaasneb:
- kuiv vagiina;
- urineerimise ajal valu;
- vulva sügelus;
- atoopiline dermatiit (allergilise colpitis);
- inkontinentsus;
- tupe limaskesta punetus.
Atroofiline kolbiti tsütogramm
Kolpitiini nakkuse ja emaste rakkude seisundi tuvastamiseks viiakse läbi protseduur nimega "tsütoloogia". Analüüsi läbiviimiseks peate registreerima günekoloogi ja küsima analüüsi tegemiseks mikrofloorkatsetest vaginaalse mustuse. Seda tehakse visuaalse kontrolli käigus. Iga-aastane tsütoloogia aitab avastada kolpiti esialgses faasis enne ebameeldivate sümptomite tekkimist. Tsütoloogias võetuna dekodeerimise tulemusi võib nimetada "tsütogrammi". Tsütogrammi dekodeerimise peamised punktid:
- CBO - tsütogramm ilma funktsioonideta.
- NILM - ilma pahaloomuliste rakkudeta.
- Endokerviks - emakakaela välimine osa peab tavaliselt sisaldama näärme (silindrilise) või tasase mitmekihilise epiteeli rakke.
- Ecdoservix - emakakaelanal, mida saab tuvastada MBE raku, pinna, parabasooli ja vahekihi abil.
- Leukotsüütide infiltratsioon - leukotsüütide arvu suurenemine.
- Proliferatsioon - rakkude jagunemise suurenenud kiirus.
Põhjused
Ainus kollipiidi ainsaks põhjuseks on mikroorganismide mikroorganismide mikroorganismide mikroorganismide mikroorganismide mikroorganismid. Keppiidi alus on hüpoöstrogeenilisus. Normaalse hormooninäitajaga on tupe siseseinad kaetud paljudes kihtides lamerakujulise epiteeliga. Kui hormoonide tase väheneb, siis, mis juhtub menopausi ajal, hakkab epiteel õhukese kihi paksenema. Peale selle on märkimisväärne laktobatsillide, glükogeeni sisaldava peamise toitaine sisaldavate rakkude vähenemine.
Laktobatsillide (piimhappe) elutoodangu põhitoote funktsioon on säilitada tuppa normaalne keskkond - kontrollida keskkonna sisemist happelisust. Kui täheldatakse glükogeeni vähenemist, hävitatakse kasulike bakterite koloonia, mis põhjustab patogeensete mikroorganismide teket, mis on tingitud tupe happesuse suurenemisest. Atroofilise vaginiidi ebameeldivad sümptomid on tingitud kohalikust limaskestade põletikust, mida soodustab ebasobiv hügieen.
Diagnostika
Atroofilise vaginiidi ravi tulemus sõltub diagnoosist. Diagnoosimine on ette nähtud terviklikul viisil ja see hõlmab mikroobide uurimuste, tupe seinte ja emakakaela peeglite abil emade uurimist. Atroofilise vaginiidi esinemisel tuvastatakse muutusi: suur leukotsüütide akumuleerumine, kasulike piimhappebakterite puudumine, tinglikult patogeense mikrofloora sisaldus. Ei ole välistatud spetsiifiliste patogeenide (gardnerell, seened, Trichomonas jt) määratlus. Muud diagnostikameetodid:
Vaginaalse limaskesta atroofia
Vagiina limaskesta atroofia on nn vaikne epideemia iseloom, paljud on selle haiguse suhtes altid, kuid ainult mõned nõuavad abi. Ekspertide hinnangul kannatab menopausijärgne tupe kuivus 50-60% naistest. Mõned meditsiinitöötajad usuvad, et isegi need numbrid ei kajasta tegelikku pilti. Oodatava eluea pikenemisega muutub vaginaalse kuivuse mõju seksuaalsele ja günekoloogilisele tervisele. Kuid mitte ainult täiskasvanud, vaid ka noored naised võivad silmitsi tupe atroofiaga ja sellega seotud probleemidega.
Atroofia ei sisalda ühtegi pilti sümptomitest. Need erinevad sõltuvalt haiguse individuaalsetest omadustest, kestusest ja tõsidusest. Vaginaalse kuivuse tunnuste hulgas on esile tõstetud välise ja sisemise ärrituse ilmumine intiimses piirkonnas, valu allapoole vajutamine ja tõmbamine ning väliste suguelundite ebameeldivad tunded. Östrogeeni taseme languse tagajärjel tekkinud atroofia võib ilmneda nagu sügelemine, põletamine, tühjenemine ja düspareunia (valu vahekorra ajal).
Üks põhjus, miks haigus muutub krooniliseks, on soovimatus teavitada günekoloogi probleemist. Selle peamised põhjused on piinlikkus, kultuurilised tabuud, arstliku soovi arutada intiimseid küsimusi.
Sageli seisavad naised ka urogenitaalses piirkonnas probleeme. Kuseteede nakkushaiguste esinemissagedus ja raskusaste suureneb: düsuuria, noktuaria, urineerimissageduse suurenemine ja kusepidamatus, samuti ebamugavustunne, mis esineb ureetra avamisel. Sellised muutused urogenitaalses piirkonnas, koos seksuaalfunktsiooni rikkumisega, mõjutavad oluliselt elukvaliteeti.
Tupeva atroofia diagnoosimine
Vaginaalset düstroofiat saab tuvastada meditsiinilise ajaloo üksikasjaliku uuringu ja tervikliku kliinilise uuringu põhjal.
Mida võib esialgse kontrolli käigus tuvastada:
- tupe seinte valulikkus ja kuivus;
- iseloomulike limaskesta eendite puudumine;
- elastsuse ja elastsuse vähenemine;
- määrdeaine on minimaalsetes kogustes;
- tupe seina kontrollimisel kergesti vigastada;
- verejooks emaka limaskestale;
- tupe ava on kitsendatud;
- lahtised epiteeli pinnad.
Arstliku läbivaatuse täiendusena kasutatakse vaginaalse pH-analüüsi. Limaskesta atroofiliste muutustega patsientidel on pH tase 5,0 ühikut. Diagnoosi selgitamiseks tehakse tupe kude rasv ja tsütoloogiline uurimine.
Mõned seksterapeudid kasutavad kõrge resolutsiooniga vulvkoopiat, et üksikasjalikumalt uurida vulva koe, et välistada kaasuvaid haigusi. Eksami ajal leitud kahtlast koetükki tuleks saata tervikliku uuringu eesmärgil vältida ja ennetada vähktõppe muutusi.
Tupe limaskesta atroofia ravi
Ravi eesmärk on sümptomite leevendamine, füsioloogiliste muutuste tagasikäik või minimeerimine ning patsiendi elukvaliteedi paranemine. Raviprogrammi koostamisel ja ravimite valimisel peab spetsialist võtma arvesse naise individuaalseid omadusi. Eelkõige eluviis, haiguse ajalugu, vanus, haiguse peamised põhjused.
Mithormonaalsed ravimeetodid
Enamiku loendis müüdavaid geeli ja määrdeaineid peetakse mittehormonaalsete esmaste ravimitega. Sellised ravimid sobivad naistele, kes kardavad hormoonravi kasutada.
Niisutajatena võite kasutada eelnevalt täppistatud geelkapsleid koos E-vitamiiniga. Kuivuse vältimiseks paigutatakse täppistatud kapsel tupele. Protseduuri ajal kasutage igapäevaseid hügieenitarvete pakette.
Replens on polükarbofiilil põhinev geelil põhinev retseptiravim. Kreemil on kõrge bioadhesiivsed omadused, moodustades tupe seintele kinni jääv niiske kile. Replen'i kasutamine aitab pH taastada ja parandab tupe tsütoloogilist morfoloogiat. Ravimit soovitatakse otsese süstimise teel kasutada mitte rohkem kui 3 korda nädalas.
Erinevad geelimäärad on laialdaselt saadaval. Need on tavaliselt pikemad kui sarnased veepõhised ravimid, mis imenduvad tupe seintesse, vajavad vähem korduvkasutamist ja neil ei ole maitset ega lõhna. Silikoongeel ei kleepu ega kleepu, lisaks sellele on täiendav eelis, seda saab kasutada erootilise massaažina.
Mõnedel naistel võib olla suurem tundlikkus või allergia niisutajate või õlide komponentidele. OTC-tooted sisaldavad sageli värve, maitset, bakteritsiide või spermitsiide, mis võivad juba tundliku limaskesta ärritada.
Peamised ärritajad:
- bensokaiin;
- kloorheksidiin;
- propüleenglükool;
- lateksist valmistatud kondoomid;
- mineraalõli ja vaseliin.
Ülaltoodud tooteid sisaldavaid geeli, kreeme ja niisutavaid määrdeaineid tuleks vältida, sest need häirivad tupe mikrofloora looduslikku tasakaalu, stimuleerivad ärritust ja suurendavad nakkushaiguste tekkimise ohtu.
Narkootikumide ravi
Põhja-Ameerika menopausiühingu (NAMS) hiljutises avalduses tehti tegelikult järeldusi östrogeenide ravimite paiksel kasutamisel vaginaalse atroofia raviks postmenopausis naistel. Dokumendi originaal ja täielik tekst on Internetis.
See avaldus peegeldas ekspertide mõtteid, kes töötlevad ja analüüsivad suurel hulgal andmeid vaginaalse atroofia ravi kohta. Lõppkokkuvõttes kinnitasid nende järeldused ja soovitused Põhja-Ameerika menopausi ühiskonna usaldusisikute nõukogu.
Piiratud arvu kontrollitud kliiniliste uuringute andmed, mis on praegu kättesaadavad, näitavad, et östrogeeni väikesed annused, mida kasutatakse vaginaalselt efektiivseks, on patsientide poolt hästi talutavad ja võivad põhjustada ainult väheseid kõrvaltoimeid.
Toimeainena sisaldab östrogeeni sisaldavaid toopilisi preparaate. Farmakoloogilised firmad pakuvad: tupe rõngaid, kreeme, ravimküünlaid ja tablette. Ja kuigi östrogeeni manustamisviis sõltub ravimi vabanemise vormist. Neid iseloomustavad samad kõrvaltoimed. Kõrvaltoimete intensiivsus sõltub annusest.
Östrogeeni sisaldavate ravimite kõrvaltoimed:
- vaginaalne verejooks;
- valu rinnus;
- iiveldus;
- endomeetriumi proliferatsioon;
- valu kõhukinnis.
Õige lähenemine ravimi valikule
Östrogeeni saavutamise meetodi valimisel on patsientide eelistused äärmiselt olulised. Uimastite eeliste ja miinuste arutamine, sümptomite, elustiili ja individuaalsete eelistuste arvestamine aitab kaasa optimaalsele valikule ja aitab märkimisväärselt kaasa ravirežiimi järgimisele.
Mõned naised eelistavad vaginaalset koort, kuna see rahustab, leevendab pinget ja seda võib rakendada välisele labiale ja kliitori piirkonnas; vastupidi, teised kogevad ebamugavust selle kasutamisel. Silikoonist tupest rõngad, mis paigaldatakse iga kolme kuu tagant, võivad sellest olukorrast välja tulla.
Vaginaalse atroofia ravi kestus sõltub patsiendi individuaalsetest omadustest ja sellega seotud sümptomite raskusastmest. Igal juhul peab ravi jätkuma seni, kuni ebamugavustunne kaob, ja kliiniline analüüs kinnitab täielikku või osalist remissiooni.
Endometrioos või leiomüoom
Endometrioosi või suurte leiomüoomidega noored naised ravivad gonadoreliini sisaldavaid ravimeid. Tihtipeale kannatab tupe atroofia, seetõttu tuleb neid regulaarselt uurida ja neid korralikult ravida. Ravina kasutatakse juba mainitud östrogeeni sisaldavat kreemi, geeli või ravimküünlaid. Ravi avaldab positiivset mõju limaskestale ja ei põhjusta endometrioosi.
Imetamine ja tupe atroofia
Rinnaga toitmise ajal väheneb naise östradiooli, prolaktiini tase ja oksütotsiini sisaldus veres. Need muutused võivad põhjustada vaginaalset kuivust koos libiido vähenemise ja vahekorra ajal tekkiva valuga. Ja selle põhjuseks, et sünnitusjärgse seksuaalse huvi vähenemine on sageli tingitud teistest teguritest (unetus, väsimus, stress, paarise seksuaalse dünaamika muutused), lagunemise käivitunud tupe atroofia, valesti diagnoositakse või jääb avastamata.
Seetõttu peaksid arstid olema tähelepanelikult iga patsiendi suhtes, kellel on tupe atroofiaga seonduvad kaebused. Eespool on juba mainitud, et antud juhul diagnoos algab meditsiinilise ajaloo üksikasjaliku uurimisega. Haiguse täpse põhjuse kindlaksmääramine aitab tõhusalt koostada raviskeemi.
Vaginaalse ja nõgestõve atroofia täiendavad tõenäolised põhjused on erineva päritoluga kroonilised allergiad, samuti parasümpathomimeetiliste või tritsükliliste antidepressantide kasutamine. Naised, kes kasutavad suukaudseid rasestumisvastaseid vahendeid, võivad samuti tunda vaginaalset kuivust. Sjogreni sündroomiga patsientidel võib tupe määrimine puududa, hoolimata piisavast östrogeenitasemest. Atroofiline vaginiit võib areneda ka anorexia nervosa, bulimia nervosa või naistel, kes saavad ravi viljatuse raviks.
Lühikokkuvõte
Vaginaalne atroofia võib käivituda menopausi, vähktõve ravimise, imetamise ajal või krooniliste haiguste korral. Kuid hoolimata põhjusest on tänapäeval selle probleemi jaoks tõhusad ja ohutud ravimeetodid kättesaadavad. Õige diagnoosimine ja patsiendi individuaalsete vajaduste ja eelistuste põhjalik hindamine aitab kaasa ravi edukale lõpuleviimisele. Libiido taastatakse, uroloogiline toimimine on oluliselt paranenud ja selle tulemusena paraneb elukvaliteet.
Atroofiline kolpit, mis see on? Kuidas ravida atroofilist colpitu
Seniilne (atroofiline) kolpiit on haigus, mis on seotud tupe limaskesta põletikulise protsessiga. Muud nimetused: atroofiline postmenopausis vaginiit, seniilne vaginiit.
Patoloogias seotud peamiselt vähendamist östrogeeni taset organismis, mille tulemusena tekib märkimisväärne hõrenemine mitmekihiline lame katvat epiteeli siseseina tuppe.
Haiguse peamised sümptomid on vaginaalne kuivus, sügelus, düspareunia. Sageli on korduva iseloomuga põletikuline reaktsioon. Atroofiline kolpit mõjutab ligikaudu 40% menopausi naistelt.
Mis on lihtsad sõnad?
Atroofiline colpitis - protsess vähendades seinapaksusega tupeepiteelis tulemusena väheneb östrogeeni tase. See atroofia esineb sagedamini naistel menopausi ajal, aga haigus võib mõjutada ka noorte emade rinnaga toitmise ajal, kui tootmine naissuguhormoonide kehas väheneb.
Paljude patsientide jaoks on atroofilise kolpiti sümptomid intiimse elu tagasilükkamise põhjus. Seksuaalne vahekord muutub valuks, põhjustades huvi seksi vähenemise vastu. Vaginaalne kuivus ja sügelev pubi ilmuvad. Peale selle on suguelundite korralik toimimine väga lähedane kuseteede tervisele.
Haiguse põhjused
Atroofiline vaginiit eelneb üldjuhul algusega looduslikud menopaus, munasarjade eemaldamine adnexectomy kiiritamine munasarjades. Peapõhjus atroofiline vaginiit on gipoestrogeniya - östrogeenpuudulikkuse koos lakkamist vohamist tupeepiteelis, vähenemist tupe sekretsioon näärmed, hõrenemine limaskesta suurendas enda haavatavust ja kuivaks.
Naiste kategooriad, kellel on patoloogilise protsessi arengule rohkem kalduvus:
- Menopausi naised;
- Naised, kes on läbinud operatsiooni, mille tulemuseks oli munasarjade amputatsioon;
- Patsiendid, kellel esineb suguelundite või väikese vaagna kiiritusravi;
- HIV-nakatunud;
- Kilpnäärme puuetega naised ja endokriinsüsteemi haigused;
- Naised nõrgenenud immuunsüsteemiga.
Muutused tupe biotsönoos seostatakse kadumine glükogeeni vähenemine ja laktobatsillide kasvu pH põhjustada nende aktivatsiooni kohaliku patogeensete taimestik ja bakterite sissetungiva väljastpoolt. Microtrauma limaskestade günekoloogiliste manipulatsioonide või vahekorra on värav infektsioon.
Üldise immuunsuse ja krooniliste ergeneetiliste haiguste nõrgenemise taustal tekib tupe limaskesta lokaalne mittespetsiifiline põletikuline reaktsioon; atroofiline kolpiit omandab voolu korduvat püsivat olemust.
Esimesed märgid
Kuna patoloogiline protsess areneb, täheldatakse järgmisi esimest atroofilise rasvumärgi märke:
- tupe kuivus;
- vulva sügelus;
- valu vahekorras;
- tupe limaskestade punetus;
- vulva valu, sageli kurnav - intensiivsus suureneb urineerimisel ja hügieeniprotseduuride ajal;
- sagedane urineerimine (ilmneb kusepõie ja vaagnapõhja lihaste troofiliste muutuste tõttu);
- tupevähk, sageli valge, koos vere ja ebameeldiva lõhnaga;
- treenimise ajal võib täheldada ka vatsakese hoidmist.
Sümptomid
Esimesed märgid atroofiline vaginiit tekkida umbes 5 aastat pärast algav viimase menstruatsiooni. Üldjuhul haigus on aeglane, slabovyrazheny sümptomid. Amplifikatsiooni kliinilised nähud seostatakse ühendab teisene nakkus ja aktiveerimist oportunistlikud bakterite, mis toetusid mikrotraumasid limaskesta sest tema haavatavust väikesed (nt pärast günekoloogilise läbivaatuse suguühet või caving / douching).
Peamised omadused on järgmised:
- Tupest vabanemine Sellise haigusega on tupe eemaldamine mõõdukas, limaskestlik või vettpidavam. Infektsiooni korral omandavad valged omadused, mis on iseloomulikud teatud tüüpi bakteritele (juust, rohekas, vahukas) ja neil on ebameeldiv lõhn. Atroofilise vaginiidi puhul on iseloomulik verine väljutamine. Reeglina on need mõne tilga vere kujul tähtsusetud ja on tingitud limaskestade traumaatilisusest (seksuaalne kokkupuude, meditsiiniline läbivaatus, douching). Menstruaaltsükli vältel esineb verejooks (nii väikesed kui ka rikkad), mis põhjustab viivitamatut pöördumist arsti poole.
- Vaginaalne ebamugavustunne. Esineb kuivamise tunne, tupe pimedus, mõnedel juhtudel valu. Patogeense mikrofloora kinnitamisel on märkimisväärne sügelus ja põletustunne.
- Sage urineerimine. Senile vaginiiti on alati kaasatud põie seina hõrenemine ja vaagnapõhja lihaste toonuse nõrgenemine. Neid protsesse täiendab suurenenud urineerimine, kuigi päevas vabanev uriin ei muutu (ei suurene). Lisaks nõrgenevad vaagnapõhjad lihased kusepidamatuse arengule (köhimise, naermise, aevastamise korral).
- Dyspareunia. Valu seksuaalvahekorra ajal ja pärast ammendumist põhjustatud kihistunud lameepiteelikasvaja vaginaalse, valgustatud närvilõpmeid ja tootmise vähenemist vaginaalne sekretsioon näärmed, niinimetatud määrdeained.
Günekoloogilise spekulatsiooni uurimisandmed aitavad ka haigust määrata. Need näitavad, et tupe limaskest on helesinine, millel on arvukalt täpseid hemorraagiaid. Kokkupuutel meditsiiniliste vahenditega loputavad limaskestad kergesti. Sekundaarse infektsiooni, turse paistetuse ja punetuse korral on täheldatud halli või pankrease tühjenemist.
Diagnostika
Esimeste rikkumisjuhtumite paljastamisel on naine kohustatud külastama günekoloogi põhjalikul uurimisel ja vajalike testide kogumiseks.
Millised testid on vajalikud?
- Visuaalne kontroll häbeme ja emakakaela peeglisse - hindamine limaskesta esinemine mädane hoiused oma seinad, mikropraod ja muud liiki kahju.
- Mikroskoobi all olevate mustrite uurimine, bakterite, leukotsüütide, surnud epiteelirakkude esinemine. Polümeraasi ahelreaktsioonimeetodi abil saab infektsiooni (patogeeni) tüüpi määrata suure täpsusega.
- Colposcopy - optilises preparaadis tupe uurimine põletikulise protsessi esinemisel, emakakaela punetus ja haavatavus, määratakse tupe happesus.
- Vaagnaelundite ultraheli - emaka põletikulise fookuse tuvastamiseks.
Tänu õigeaegsele ja efektiivsele ravile on võimalik taastada vaginaalse epiteeli toitumine, et vältida taastekke tulevikus.
Haiguse oht on see, et limaskestade atroofia edasistes staadiumites levib kusepõie lihaskoe, tekib uriinipidamatus. Lisaks on kõrge sugulisel teel levivate haiguste leviku oht.
Haigus on arstiga õigeaegselt külastatud.
Emakakaela tüüp koos kolpíitiga
Tüsistused
Keppiidi negatiivsed mõjud hõlmavad järgmist:
- Krooniline või äge vorm;
- emakakaela ektoopia;
- tsüstiit, ureetrit, endotservitsit (emakakaela kanalisatsiooni põletik);
- endometriit (emaka põletik), salgeniit (munajuhade põletik), oophoriit (munasarjade põletik);
- viljatus;
- emakaväline rasedus.
Kuidas ravida?
Terapeutilise ravi peamised eesmärgid on atroofilise kolbiidi ebameeldivate sümptomite kõrvaldamine, tupeepiteeli taastamine, vaginiidi ennetamine. Sageli on ette nähtud hormoonravi, eriti kui patsient on üle 60-aastane. Te peate taastama östrogeeni taseme, mis kõrvaldab limaskesta põletikku ja normaliseerib organismi üldist seisundit. Teine võimalus on rahvatervisega ravimine, kuid arstid ei soovita traditsioonilise meditsiini loobumist.
Hormooni sisaldavad ravimid valitakse individuaalselt, võttes arvesse mitte ainult organismi seisundit, vaid ka patsiendi vanusrühma. Annus määratakse menopausia algusest möödunud aastate arvuga. On vaja vastu võtta vahendeid päevas, ligikaudne ravikuur - 2-3 kuud.
Süsteemse ravi jaoks ette nähtud ravimid:
- "Kliogest." Üks ravimi blister sisaldab 28 tabletti. Vastuvõtt võib alustada mis tahes päeval, kuid mitte varem kui üks aasta pärast viimast menstruatsiooni. Preparaat sisaldab noretisteroonatsetaati ja östradioolpropionaati. Osutab hormoonasendusravi pärast 55 aastat osteoporoosi vältimiseks ja atroofse kolbiidi raviks. Ravim on saadaval apteegis ilma retseptita.
- "Klimodien." Saadaval tabletid suukaudseks manustamiseks. Üks pakend sisaldab 28 tabletti. Ravim sisaldab dienogesti ja östradiooli. Võttes ravim toimus iga päev üks tablett, siis on soovitav võtta ravimit korraga. Pärast pakendi lõppu hakkate uue vastu võtma. Määra "Klimodien" naisi, kes on väljendanud menopausi sümptomeid (higistamine, unehäired, kuumad hood) ja märke atroofiline vaginiit, kuid mitte varem kui üks aasta pärast menopausi. Apteegis on tööriist saadaval ilma retseptita.
- "Davina". Saadaval sinise (10 tk) või valge (11 tk) tableti kujul. Pakend sisaldab 21 tabletti. Valged tabletid sisaldavad östradiooli, samas kui sinised sisaldavad metroksüprogesterooni ja östradiooli. Neid võetakse iga päev 3 nädala jooksul samal ajal, pärast seda perioodi võetakse nädalane pikk vaheaeg, millega kaasneb menstruaalverejoosi areng. Tööriist on ette nähtud östrogeeni puuduse esinemisel postmenopausaalse osteoporoosi ja menopausijärgse sündroomi vältimiseks. Apteek on saadaval ilma retseptita.
Küünlad, mis on ette nähtud atroofilise rasvumise esinemisel:
- "Ovestin". Saadaval suposiitide, tablettide ja vaginaalse koore kujul. Toimekomponent on östriool, mis sisaldab: solochnaya happe atsetilpalmitat, kartulitärklist. Ravimil on estriidile sarnased omadused. Ravirežiimi ka sarnaseid (esimest manustamist intravaginaalset suposiidi ööpäevas 4 nädala jooksul, mille järel, juhul parandada üldseisundit doose vähendada 2 küünlad nädalas). See vabastatakse apteegis ilma retseptita.
- Estriol. Ravimküünlad sisaldada toimeainet tähtsam - östriool (otseselt östrogeenset komponenti) ja lisaainetena - dimetüülsulfoksiid. Eemaldage see ravim ilma retseptita. Ravirežiim: intravaginaalse manustamise esimene kuu üks kord päevas, seejärel kaks korda nädalas. Ravim võib vähendada vaginaalse sügeluse raskust, kõrvaldab düspareunia, liigset kuivust. Küünlad samuti efektiivsed rikkumise korral urineerimine ja kusepidamatus, mis põhjustasid atroofiline protsesse tupe limaskesta.
- "Gynoflor E". See on valmistatud tablettide kujul, mis sisestatakse tupes. Valmistoode sisaldab lüofilisaadina Lactobacillus acidophilus doos 50 mg ja östriool - 0,03 mg. Taastab efektiivselt tupe mikrofloora (meede acidophilic laktobatsillide) ja parandab ka toitainetega tupeepiteelis, stimuleerivad selle kasvu kaudu glükogeeni, mis esineb preparaadis, toetab kasvu ja teket endi laktobatsillide tupe limaskesta. raviskeemile intravaginaalset manustamist ühe tableti 6-12 päeva päevas, seejärel manustatakse üks tablett kaks korda nädalas. Apteegid on saadaval ilma retseptita.
- Orto-ginest. Saadaval tablettide, suposiitide ja vaginaalse koore kujul. Ravim sisaldab estriooli. Ravikuuri: ravi (sõltumata vorm) annuses 0,5-1 mg päevas 20 päeva, seejärel teha nädalane paus on vähendada sümptomeid tuleb ravi jätkati 7 päeva kuus. Ravi peaks kesta vähemalt kuus kuud.
Nagu populaarne ravi, nende rakendamine on lubatud, kuid ainult vormis täiendusena põhilised ravi hormonaalsed ained. Folk abinõud kasutatakse tavaliselt juuresolekul rasked põletikulised reaktsioonid tupe limaskesta kõrvaldada sügelus ja punetus, turse eemaldamise korral parem tervendav mikropraod limaskestale.
Kasutage sooja vanni Kibuvitsa rosea koos puljongid, puu- kadakas, salvei, saialill, kummel ja teiste ravimitega. Samuti võib manustada intravaginaalselt tampooniproov ligunenud aloe stardi infusiooni segu kibuvitsa, ristik, nõges, salvei, või mint Chelidonü. Samuti lubatakse kasutada teed vaarika lehest, kummeli ja paju lehtedest.
Ennetamine
Ennetusmeetmed on atroofilise vaginiidi ravi lahutamatu osa ning teatud meetmete pideva järgimisega vähendatakse patoloogia arengut nulli:
- jälgida ülekaalulisust, püüda vältida rasvumist;
- suplus on soovitatav asendada dušiga;
- pärast tualettruumi kasutamist on soovitav pühkida esi-tagasi, mitte vastupidi;
- kasutada intiimsete kohtade hügieeni jaoks spetsiaalseid losjoneid, deodorante või vahusid;
- suhkurtõve korral on vajalik ravi kestuse järgimine;
- kandke puuvillaseid aluspesu, sukkpüksid puuvillaga;
- pärast suplemist on soovitatav vahetult ujumismünt eemaldada, välistamaks, et see oleks pikka aega olnud;
- genitaalide hügieeni tuleb hoolikalt jälgida. Pesutamisel on soovitatav kasutada lihtsat maitsestamata seepi;
- säilitada hormonaalset tasakaalu (östrogeeni taset) spetsiaalse (östrogeeni asendava) ravi abil.
Atroofiline vaginiit: miks patoloogia areneb ja kuidas seda seisundit ravida
Atroofiline või postmenopausis vaginiit on tupe limaskesta patoloogiline seisund selle atroofia kujul. See häire on ilmingud, mis põhjustavad fusiooniaalse vananemise ja / või kunstliku menopausi tulemusena vaginaalsete kudede invutatiivseid düstroofseid muutusi, mida väljendatakse rakkude regenereerimise aeglustamisel.
Atroofilise vaginiidi põhjused
Alates umbes 40-aastasest naisest algab munasarjade funktsiooni järkjärguline füsioloogiline nõrgenemine (perimenopaus), mis lõpeb menstruatsiooni lõpetamisega (menopaus) ja postmenopause arenguga. Neid perioode iseloomustab suguhormoonide, peamiselt östrogeenide defitsiit.
Normaalsetes tingimustes stimuleerivad östrogeenid tupe limaskesta epiteeli kasvu ajal nendes glükogeeni moodustumist, aidates kaasa proliferatiivsetele protsessidele. Seejärel muundatakse glükogeen, mis vabaneb limaskestade laminaadis oleva lamedapepiteeli rakkudest, mis eemaldatakse tuppa luumenisse, glükoosiks, mis omakorda muundatakse laktobatsillidega piimhappeks. Selle tagajärjel moodustub ja säilitatakse tupe happelise keskkonna püsivus, mis on tavaliselt 3,5 kuni 5,5.
Östrogeenide mõju all on verevarustuse ja vere mikrotsirkulatsiooni tupe seintes paranenud, nende elastsuse suurenemine, lima sekretsioon näärmelakkude poolt. Kõik see loob tingimusi tupe sisu koloniseerimiseks laktobatsillidega, mis lisaks piimhappe muundamisele glükoosist toodavad vesinikperoksiidi ja muid antibakteriaalseid komponente.
Lisaks sellele stimuleerib östrogeeni normaalne kontsentratsioon immunokompetentsete rakkude sekretsiooni, tagades kohaliku immuunsuse tekke, mis aitab peatada patogeense ja tingimisi patogeense mikrofloora kasvu ja paljunemist tupes.
Niisiis sõltub mikroorganismide normaalne suhe, mis takistab patogeensete bakterite arengut:
- östrogeeni kontsentratsioon veres;
- glükogeeni kogus limaskesta epiteelirakkudes;
- laktobatsillide arv;
- keskmise happesus.
Need tegurid on määrava tähtsusega subjektiivsete sümptomite ja objektiivsete sümptomite kompleksi kujunemisel ning atroofse vaginiidi ravimisel.
Atroofilise vaginiidi jaoks iseloomulikud patoloogilised muutused hakkavad mõnikord ilmnema 40-aastaselt. Nende sagedus ja raskus sõltub vahetult menopausijärgse perioodi kestusest. Pärast 6-10 aastat pärast menopausi ilmnemist tuvastatakse atroofilised protsessid 50% naistest ning pärast 7 kuni 10 aastat nende sagedus on juba umbes 75%.
Arengumehhanismid
Tingimuslik östrogeeni produktsiooni vähenemise atroofiline protsessid tuleneda vähenemine verevoolu ja tupe seina vere koe lagunemine, mis viib hävitamise kollageeni ja elastichesticheskih kiududest aeglustus regenereerimisprotsessid, hõrenemine limaskestade urogenitaaltrakti, arengut kuivaks. Viimane tuvastatakse rohkem kui 21% 40-71-aastastel naistel.
Atroofilised protsessid arenevad mitte ainult limaskestal, vaid ka koriidi plexus ja tupe lihaskoes. Selle tulemusena asendatakse lihaskiud kiulise kudedega, seinad muutuvad jäigemaks, st nende elastsus väheneb ja tupe luumen süveneb.
Redutseerimine (vähenemine) võrgustiku laevad on ka põhjus rõhu alanemine hapniku vereringesse ning seega hapnikuvaegus kudedes, mis tingimustes puudust östrogeeni stimuleerib sünteesi tsütokiinide ja endoteeli kasvufaktori (rakud moodustavad veresoonte sisekesta).
See viib kompenseeriv (parandada vereringet) arendamist suur hulk defektne (väga õhuke sein) ja pindmiste kapillaaride, põhjustades välise iseloomulik välimus limaskestade atroofiline vaginiit - "lakk" värvi petehhiaalsed hemorrhages taustal aseptilise põletiku ja punetus kaasas lümformi (lümfisüsteemi lekkimine) ja verejooks, mis tekib kergesti, isegi vähese kokkupuute korral. Protsessi edasine progresseerumine põhjustab limaskestade haavandumist, sekundaarse nakkuse ja labia minora atroofiliste protsesside liitumist.
Limaskestade hõrenemine ja muutused epiteeli kihi raku koostises ja selle all paikneva sidekoe all on samuti kohaliku immuunsuse vähenemise põhjus. Epiteelirakkudes väheneb süntees ja glükogeeni sisaldus, mis põhjustab tupekeskkonnas laktobatsillide arvu vähenemist. See toob kaasa piimhappe sünteesi vähenemise ja tupe sisu happesuse vähenemise (pH ületab 5,5 ja võib ulatuda 6,8-ni).
Võime tegutseda limaskestabarjääri kaitse väheneb märgatavalt ja soodsad tingimused moodustuvad arenguks endogeenne ja eksogeenne patogeensete ja tinglikult patogeensed mikroorganismid. Selle tulemusena suureneb bakteriaalse vaginosisuse oht kroonilise, perioodiliselt ägenenud kuritegevuse ja nakkuse levimisega kuseteedesse.
Seega ei kujuta atroofiline vaginiit otsest ohtu tervislikule seisundile. Kuid hõrenemine limaskesta, kuivaks ja silumiseks kortse, vähendada luumen ja tupe sügavus tingitud atroofia selle seinad ja lihased vaagnapõhja tervikuna, kaotus viimase elastsuse tekkega nõrkus juhtima mitmed kuseteede venoosne ja seksuaalhäired millega kaasneb teatud sümptomatoloogia.
Keskmise ja eriti vanema vanuserühma naiste hormonaalse sfääri muutused põhjustavad sageli süsivesikute ainevahetuse häireid, st 2. tüüpi suhkurtõve tekkimist, mis kuni teatud aja keskmiseni 5% naistest jäävad diagnoosimata.
Perimenopausaalse ja postmenopausaalse atroofilise vaginiidi perioodidel on üks suhkruhaiguse esimesi ja varajasi sümptomeid, mille puhul on tupe limaskesta korral palju tugevam ja varajane kahjustus.
Seega, kui suhkur suureneb atroofilise vaginiidi korral, on viimane tugevam kui kangekaelne, rohkem väljendunud sümptomid ja sagedased ägenemised. Sellise vaginiidi edukaks raviks on veritsukahjustuse korrigeerimiseks ette nähtud endokrinoloogi konsultatsioon.
Atroofilise vaginiidi sümptomid
Selle patoloogilise seisundi kõige sagedasemad iseloomulikud kaebused on:
- Kuiv ja sügelev tunne tupes ja labia minora piirkonnas.
- Perioodiline tühjendamine, mõnikord väga vähe (jälgedes) verd.
- Kontakt (pärast vahekorda, pikk kõndimine, kaalu tõstmine) verega.
- Valu suguelundite piirkonnas enne seksuaalvahekorda või selle ajal (düspareunia).
Lisaks võib atroofiline vaginiit põhjustada kõhupiirkonna valu, mille intensiivsus väheneb analgeetiliste või mittesteroidsete põletikuvastaste ravimite kasutamisel.
Kõik need sümptomid ilmnevad tavaliselt pärast menopausi iseloomustavate muude tunnuste taustal - seksuaalse kontakti soovi vähenemine, orgasmi sageduse ja raskuse vähenemine, uriini dünaamika häired jne.
Patoloogia diagnoosimisalgoritm
Atroofilise vaginiidi diagnoosimise järjestus on vähenenud:
- kaebuste kogumine;
- neile iseloomulike sümptomite kindlakstegemine ja eeldatav diagnoos;
- objektiivsete ja täiendavate kontrollimeetodite läbiviimine, mis võimaldab esialgset diagnoosi kinnitada või tagasi lükata;
- raviskeemi koostamine.
Eesmärkide ja täiendavate uurimismeetodite hulka kuuluvad:
- Rutiinne günekoloogiline uurimine tupe ja emakakaela limaskesta peeglites. Samas määratakse kindlaks valu, laadi iseloom, värvus, väikeste hemorraagiate esinemine, instrumendiga kokkupuutel kerge verejooks.
- Bakteriaalse floora vaginaalse mustuse test.
- Laiendatud kolposkoopiline uuring, mis võimaldab tuvastada tupe limaskestade hõrenemist ja kergesti esinevat verejooksu, epiteeli kihi all oleva ulatusliku veresoonte võrgu ja petehiaalsete hemorraagiate olemasolu.
- Tsütoloogiline uurimine, mis on materjali mikroskoobi uurimine tupe külgseinast aspiratsiooni või kergesti puudutatava tööriista abil. Kasutatav materjal viiakse klaasist slaidi, fikseeritakse ja värvitakse. Seejärel määratakse kindlaks sellised näitajad nagu epiteelirakkude tüüpide suhe protsentides - parabasool, vahepealne pind. See uuring võimaldab meil hinnata keha küllastumise astet östrogeeniga, see tähendab munasarjade funktsiooni. Lisaks määratakse raputatud tuumarakkude ja rakkude koguarvu määra suhe - karüopiknootiline indeks (KPI), mis väheneb atroofiliste protsesside käigus 15-20-ni, samuti küpsemise indeks (IC).
- Tundliku keskkonna happesuse (PH) uurimine indikaatoritena ribade kujul. Puudumisel patoloogilised muutused (füsioloogilises osariik) PH on 3,5-5,5, postmenopausis abita ravimainete - 5: 5-7,0. Ja seksuaalse aktiivsuse säilitamisel on need arvud väiksemad. Mida kõrgem on PH, seda suurem on epiteeli kihi atroofia aste.
- Glükoosi vereanalüüs.
- Uriini uurimine.
Atroofilise vaginiidi patogeneetiline ravi
Patoloogilise protsessi ravi peamine eesmärk on koe toitumise parandamine, mis on tingitud vereringe taastamisest koos põletikuvastase ja antibakteriaalse teraapiaga. Hea toimega on preparaadid, mis sisaldavad sünteetilisi või taimset päritolu suguhormoone, eriti östrogeene ja östrogeenisarnaseid aineid.
Kuid nende kasutamine seespool muude väljendunud ilmingute üldise iseloomu menopausi ei ole asjakohane. Sellisel juhul soovitatakse vaginaalseid ravimküünlaid östrogeenide sisaldusega atroofilise vaginiidi puhul - Orto-ginest, Estriol, Elvagin, Ovestin, Estrokad jt.
Kui hormoonasendusravi kasutamisel on vastunäidustusi, kasutatakse intravaginaalseid suposiite või kapsleid koos komponentide sisaldusega, millel on regeneratiivsed, põletikuvastased ja antibakteriaalsed omadused. Nende hulka kuuluvad näiteks vaginaalsed pistikud "Vagikal" ja vaginaalsed kapslid "Ecofemin".
Vagikal küüniste põhikomponent on tenterpeeni alkohol, saponiinid, flavonoidid ja karotinoidid sisaldav kalendrissekstrakt, ja Ecofemini kapslid on elusad laktobatsillid, mis aitavad normaliseerida biokinoosi ja taastada tupekeskkonna happesus.
Mõnel juhul on atroofilise vaginiidi ravi rahvapäraste ravimitega üsna tõhus. Soovitame välja töötada kursused ja vannid koos lubelibledega, mis on valmistatud taimede, lillesibuliste, naistepuna, rosmariinide, salvei, niiskuskivide, kummelite lillede, kanepi lehtede, tammepuljongi kastmist.
Tavaliselt kasutatakse traditsioonilises meditsiinis kasutatavaid ravimtaimi tasude vormis. Sageli on need üsna efektiivsed kaasuvate urogenitaalhaiguste korral. Kuid kõrgendatud vere glükoosisisalduse korral ei mõjuta kõik ravimeetodid oma näitajate normaliseerimisel ebaefektiivset või ebaõnnestunud.
Vananenud atroofse vaginiidi oht
Ladinast, kõhupiirkonnast ja vaginiidist tõlgitud on tupe põletik. Põletikuliste protsesside taustal esineb mitu vaginiidi tüüpi, kus nakkused ja patogeensed mikroorganismid tungivad läbi naiste suguelundite mikrofloora. Siiski on atroofiline vaginiit, mis mõnevõrra erineb teistest, jätkates teatud funktsioone. See on vananenud kollipit.
Seniilse vaginiidi arengu alus
Selline haigus nagu seniilne vaginiit esineb ainult suguhormoonide tootmise vähenemise taustal: östrogeen. Reeglina toimub see kunstliku või varajase menopausia perioodil, siis algab naisorganismi varane vananemine. Menopausi ilmnemisega 3-4 aasta jooksul 40% juhtudest seisavad naised selle probleemiga silmitsi.
Seniilse kolbiidi etioloogia põhineb füsioloogilistel muutustel, mis on tingitud östrogeenide tootmise vähenemisest, põhjustades põletikulisi reaktsioone tupe limaskestas. Samas häirib tervislikku mikrofloorat.
Sellist vaginiiti / kollipiiti / vaginoosi nimetatakse sageli:
- vanile või vanusele, kuna ta esineb sageli vanas eas;
- postmenopausis, sest haigus hakkab ilmnema pärast menopausi tekkimist;
- seniil, mis on sünonüümiks väsimusest;
- atroofiline, elundite ja kudede funktsionaalse töö vähenemise tõttu, samuti nende deformatsioon.
Seniilse vaginiidi põhjuseks võib olla mitte ainult vanem vanus. See juhtub, et haigus esineb isegi fertiilses eas, see nähtus on seotud organismi häiretega.
Atroofiline vaginiit: võrdlus tervete elundite ja limaskestadega. Fotogalerii
Haiguse põhjused
Atroofilise kolbiidi arengu alus võib olla:
- keemiaravi ja kiiritusravi;
- emaka prolapsioon;
- günekoloogiline kirurgia;
- immuunpuudulikkus;
- naissoost hormoonide rõhumine testosterooni sissevõtmise tõttu;
- sugulisel teel levivad haigused;
- isikliku hügieeni puudumine või vastupidi tavalise seebi pesemine;
- endokriinset patoloogiat:
- rasvumine;
- diabeet;
- hüpotüreoidism.
- munasarjade eemaldamine (hoolimata põhjusest).
Seniilse vaginosisarengu kiirenemisele kaasaaitamiseks võib kasutada madala kvaliteediga sünteetilisi aluspinte.
Pisut Kolpitast: eksperdiarvamus. Videomaterjalid
Seniilse vaginoosi kliiniline pilt
Esialgu on haigus enamikul juhtudel inaktiivne, ilma selgete sümptomideta. Kliinilise pildi puudumine muutub sageli kroonilise kolpíiti tekkeks.
Järk-järgult, aja jooksul, nappide täitmise kujul valge ebameeldiva lõhnaga. Aeg-ajalt esineb kõhupiirkonnas tugev valu ja valu, mis süveneb pärast põie tühjendamist või vee hügieeniprotseduuride ajal.
Limaskest muutub habras ja hajus. Tema haavatavus ilmneb koheselt ichori sekretsioonist tupe seintest. Vere-imemine ja valud hakkavad pidevalt piinuma: seksi ajal, soolestiku liigutamisel ja rasvade võtmisel. Mikrokrakked ei parane ja verejooks muutub pidevaks kaaslaseks.
Tuleneb vaagna lihaste atroofiast:
- emaka, kusepõie, neerude langus;
- vaginaalsete näärmete sekretsiooni vähenemine, samal ajal epiteeli kasvu aeglustades;
- pH suurenemine, mistõttu tekib tupes mikroorganismide patogeenne mikrofloor;
- sügelus ja põletik vulvas;
- laktobatsillide arvu vähenemine;
- tupe limaskestade punetus ja turse;
- petehiaalsete vulkaanipõletike, pigmendi moodustumiste, erosioonikohtade esinemine;
- suurenenud urineerimine, üleminek kusepidamatusele;
- vaginaalse kuivuse esinemine, mis põhjustab ebamugavustunnet ja valu vahekorra ajal.
Kõik need on atroofilise kolbiidi peamised sümptomid. Selle tulemusena võib luuüdi süsteemide organite düsfunktsionaalsuse ja atroofia taustal haigusesse ühineda sekundaarne infektsioon, mis sellises olukorras võib kergesti tungida väljastpoolt või lihtsalt liikuda teistest fookustest.
Vaginaalse limaskesta pH reproduktiivse vanuse naistel on vahemikus 3,5 kuni 5,5. Seniilse vaginoosiga võib see näitaja olla kuni 7.
Kehakaitse nõrgenemine, samuti kroonilise ulatusega ekstragenitaalsed haigused, põhjustavad vaginaalse limaskesta mittespetsiifilist põletikulist reaktsiooni.
Haiguse diagnoosimine
Sageli seostavad naised kõiki neid sümptomeid teiste haigustega, mis lõpuks viib patoloogiate arenguni. Selle haiguse õigeaegne diagnoosimine aitab ära hoida tüsistuste ja pöördumatute protsesside arengut.
Diagnoosimine toimub läbi viidud materjalide analüüside, uuringute ja uuringute abil.
- Algselt küsitleb günekologist patsiendi, kogudes anamneesi, mis põhineb sümptomite ja tunnete kirjeldamisel.
- Seejärel viiakse peeglite abil läbi günekoloogiline uuring. Kui inspekteerimine annab teile ebamugavuse või valu, kasutage kolposkoopi.
- Visuaalse kontrolli käigus võetakse mikrofloora (tsütogrammi) analüüsiks vaginaalne ärevus.
- Günekoloogilise kontrolli käigus võib arst oma äranägemise järgi läbi viia palpeerumisega suguelundite uurimise.
- Samal ajal hõlmab uurimine tsütoloogilise analüüsi eesmärgil materjale.
- Paralleelselt võetakse bakterioloogilise uuringu jaoks lööve:
- bakterioskoopiaga;
- kultuuri külvamiseks;
- leukotsüütide analüüsi jaoks.
- Eelduseks on uriini ja vere analüüs: üldine ja biokeemiline.
- Kui kahtlustatakse mittespetsiifilist vaginiiti, viiakse läbi hormoonide vereanalüüsid.
- Kui on selge kahtlus atroofilise vaginiidi suhtes, viiakse läbi vaagnaelundite ultraheli.
- Sümfoonia ja kolonoskoopia abil kasutatakse pärasoole uurimist sõltuvalt hülgamiste avastamisest, et välistada kasvajate ja muude haiguste esinemine.
- Veneraalsete haiguste ja muude vaginoosi spetsiifiliste põhjuste väljajätmiseks kasutatakse polümeraasi ahelreaktsiooni (PCR) tehnikat.
Täieliku läbivaatuse põhjal tehakse diagnoos.
Terapeutiline toime
Kui sekundaarset nakatust ei koormata seniilset koppiiti, siis viiakse ravi läbi hormoonasendusravi ja vahendid, mis taastavad limaskestade mikrofloora. Immuunmodulaatorite kasutamine on võimalik.
Narkootikumide ravi
Atroofilise vaginiidi ravi aluseks on:
- Toopilised ravimid küünlaid, kreeme, salve, vaginaalseid tablette ja ravimküünlaid. Tavaliselt kasutatakse:
- Ovestin;
- Gistan;
- Estriol;
- Ornion;
- Estrokad;
- Ginodean depoo.
- Süsteemne ravi põhineb hormonaalsete ravimite pikaajalisel kasutamisel (mõnikord kuni viis aastat), näiteks:
- Estradiol;
- Angelique;
- Femoston;
- Klimodien;
- Indivina;
- Cliogest;
- Tibolon
- Täiendav teraapia koos füto-estrageenidega (taimsed ravimid);
- Sagedasel urineerimisel kasutage uroseptiki:
- antibiootikumid:
- amoksitsilliin;
- ampitsilliin;
- asitromütsiin;
- tseftriaksoon;
- tsiprofloksatsiin;
- josamütsiin;
- tobramütsiin;
- ofloksatsiin jt.
- sulfoonamiidid:
- ko-trimoksasool;
- sulfametrool;
- sulfadimeetoksiin;
- sulfaleen.
- nutrofuranid.
- antibiootikumid:
- Desinfektsiooniks ei tohi kasutada rohkem kui kaks korda päevas douching, lähtudes:
- Miramistina;
- Kloroketiin;
- Klorofilipta;
- Furatsilina;
- Protargola;
- Rivanool
- Paralleelselt viivad nad läbi loodusliku vaginaalse biokinoosi taastusravi. Selle intravaginaalse manustamise korral:
- Bifidumbacterin;
- Bifikol;
- Laktobakteriin;
- Kolibakteriin;
- Atsüülakt;
- Vagilak.
- Immuunsuse taseme parandamine aitab:
- Tsükloferoon;
- Viferon;
- Immunaalne.
- Allergilised ilmingud ja kerge põletik eemaldavad salvid ja geelid:
- Solcoseryl;
- Fenistil;
- Actovegin;
- Bepanten
Kui registreeritakse sekundaarne infektsioon, siis sõltuvalt patogeensete mikroorganismide tüübist viiakse läbi sobiv ravi. Sellistel juhtudel kasutatakse sageli Metronidasooli, Terzhinani, Metüüluraciili või Fluomiziini.
Vitamiiniteraapia ei tee ka haiget:
- Vitamiin C koos vitamiiniga A;
- Multivitamiinid:
- Centrum;
- Uni-cap;
- Multitabs;
- Vitrum.
Kuidas ravida vanusega seotud haigusi rahva ravimeetodeid
Vanurite vaginiidi enesehooldus on rangelt keelatud, sealhulgas isegi rahvaprotseduuride abil. Enne ravimtaimedel ja / või loomset päritolu toodete kasutamist tuleb konsulteerida oma arstiga-günekoloogiga. Tavaliselt soovivad arstid kasutada rahvapäraseid ravimeid, eriti kui patsiendil ei ole lubatud östrogeene võtta, kuna on olemas sellised kroonilised haigused nagu:
- maksa- ja / või neerupuudulikkus;
- venoosne ja / või arteriaalne trombemboolia;
- onkoloogia;
- müokardi infarkt.
Sellistel juhtudel aitab abi traditsiooniline meditsiin. Vaginaalsed vannid ja nuudlidel ja taimsete infusioonil põhinevad doosid on suurepärased desinfitseerivad ja põletikuvastased omadused.
- Kanaani ja kummeli kartul. Köögiviljade toorainet võrdses vahekorras võetakse kaks supilusikatäit ja aurutatakse keeva veega 500 ml mahus. Jahutatakse toatemperatuurini ja seda kasutatakse pärast filtreerimist.
- Hüperküümil põhinevad tampoonid. Värsked lilled ja lehed Hypericum koguses 500 grammi vala 1 liitrine taimeõli. Nõuda 20 päeva pimedas kohas. Filtreeri välja Selle õlilahusega leotatud puuvillase või marli tampoonid.
- Astelpajuõli. Astelpaju valmistatud apteegiõli on immutatud tampoonidega ja sisestatakse tupes üleöö. Ravi kestus on kahe nädala tagant.
- Rhodiola rosea jäätmed. Valmistage rikkalik köögiviljade tooraine väljaheide: 2 spl. supilusikatäit selle taime purustatud juurest valatakse ühe liitri keeva veega, keedetakse 10 minutit madalal kuumusel ja seejärel infundeeritakse 2-3 tundi. Filtreerige ja kasutage vaginaalsete vannide jaoks.
- Aloe veised kolpitist. Marli padi leotatakse värskelt pressitud aaloe mahlaga. Süstige tuppe ööseks.
Arsti nõusolekul võib väljaheite jaoks kasutada klassikalisi salvei, kummeli, kalgendleid. Sellel on positiivne mõju tuulerõugaste, kadakamarjade, tammekoore vannile.
Rühmad ja ravimtaimed, mida kasutatakse kolpiti raviks: foto
Ravi prognoos ja tüsistused õigeaegsete terapeutiliste meetmete puudumisel
Günekoloogi õigeaegne ravi seniilse vaginiidi puhul on elu prognoos reeglina soodsad. Eriti kui haigus ei ole koormatud krooniliste haiguste tõttu.
Kontrollimatu enesehooldus põhjustab sageli pöördumatuid tagajärgi, mille tõttu võib täielik taastumine muutuda ebareaalseks. Seniilse korpiidi juhtimine põhjustab suguelundite täielikku atroofiat ja suutmatust seksida ebanormaalsete vaginaalsete deformatsioonide ja põletikuliste protsesside tõttu, mis põhjustavad valu ja verejooksu. Mitteaktiivsuse tagajärjeks võib olla tupe seinte akretsioon.
Haiguse õigeaegne ravi ja ennetamine aitavad naisorganismi noorukeid pikendada.
Kuidas naasta intiimsuse rõõmu: video
Haiguse arengu ennetamine
Seniilse vaginiidi vältimiseks üllatusena soovitavad arstid mõningaid ennetavaid meetmeid, mis võivad selle varasemat arengut takistada:
- hoolikalt täita kõiki isikliku ja intiimhügieeni nõudeid;
- regulaarselt vähemalt kaks korda aastas läbi rutiinse günekoloogilise uuringu;
- mitte kasutada intiimhügieeni tavaliseks seepiks, millel on oma värvainete ja maitseainete koostis;
- kandma aluspinda ainult looduslikest kiududest ja sukkpüksid - puuvillase sisestusega;
- püüdke vältida teravat ja suurt ülekaalet;
- loobuma halvadest harjumustest ja aktiivsest eluviisist;
- järgige toitu, eelistades piimatooteid, puuvilju, köögivilju;
- jälgige rangelt krooniliste tervisehäirete väljakirjutamist;
- immuunsüsteemi pidev hooldus;
- proovige järgida östrogeeni taset kehas normaalses vahemikus.
Hoolikalt tähelepanu enda ja teie tervisega aitab vältida paljusid haigusi.
Atroofiline / vanilane vaginiit ei ole lause, sest haigus reageerib ravile hästi. Peamine on diagnoosida haigus ajas, mis aitab vältida tüsistusi, samuti järgib kõiki günekoloogi soovitusi.