Triin Hio ja Merliis Sulg
Paarisuhe saab selles kiiresti muutuvas maailmas inimeste jaoks järjest olulisemaks. Naised ja mehed hakkavad üha enam tähelepanu pöörama oma tõelisele olemusele, sest suhted peegeldavad iga inimese sisemust ja panevad mõistma paremini ka ennast ja küsima, kas ma olen õnnelik elades selliselt. Mis on minu tõeline missioon siin maal?
Meie läänelik ühiskond on surunud naisi liigselt meesenergiasse – see tähendab rohkem tegutsema, kontrollima, vastutama, võistlema meestega võrdsete positsioonide ja õiguste eest. Mees ja naine ei saa aga olla võrdsed, sest nad on nii erinevad – mees ja naine on loodud teineteist tasakaalustama. Mehed ja naised on tegelikult väga sarnased. Erinevad on vaid mehelik ja naiselik energia, mis meis kõigis loomupäraselt olemas on, kuid loomulikult peaks naises rohkem olema naisenergiat ja mehes meesenergiat.
Meesenergia on kohaloleku energia – õiglane, tugev ja kaitsev, see on kui konstruktsioon, mis naiselikku voolavat energiat hoiab ja selle abil materialiseerib maailmas. Naisenergia on olemise energia, see on armastuse seisund ja kulgemine. Ja vaid selles seisundis saab naine olla tõeliselt õnnelik ja rahulolev ning luua harmooniat ja armastust oma suhtes. Mees tahab täituda naise armastusest ja õnneseisundist ning saab seeläbi kontakti ka oma mehelikkusega, tehes üha suuremaid ja tähtsamaid tegusid.
Naise aktiivsus on vaimne ning mehel füüsiline. Üks hea suhe saabki toimida vaid vaimse ja füüsilise energia koostöös. Vanasti elati koos vaid kokkuleppe alusel, et üheskoos karmis maailmas allu jääda. Täna enam nii ei saa, sest inimesed ja maailm meie ümber on väga kiiresti arenenud ja vaimne aspekt on ka suhtesse juurde tulnud. Kõigil inimestel on potentsiaal olla õnnelik ja see teadmine paneb meid otsima. Tihtipeale otsitakse, kus see inimene on, kes mind õnnelikuks teeb. See, mida me väljastpoolt otsime, on tegelikult nais- ja meesenergia tasakaal. Kuid kui selle enda seest leiame, siis oleme ükskõik kellega õnnelikud.
Aastakümneid tagasi pidid mehed sõtta minema ja naised jäid koju õppides kõige eest vastutama ja kõigega ise hakkama saama. Nüüdseks on väga palju muutunud, mehed on kodus ja naised ei pea enam ise kõike tegema. Me peame meestele oma naiselikkust kehastades meelde tuletame, kes nad tegelikult on, selle asemel, et neid kritiseerida või maha teha. Meeste tõeline olemus on võime olla täielikult kohal, seda kvaliteeti on eriti selgelt meeskangelastega filmides välja toodud. Mehelik mees teab, kes ta on, sest ta kuulab oma sisemist tõde. Mehelikkuse tõeline olemus on võime näha midagi, võtta siis siht ja luua. Loomiseks vajavad nad naiselikku energiat enda kõrvale.
Miskipärast on aga naistesse sisse jäänud hirm taas üksi jääda ja sellest lähtuvalt vajadus kõike kontrollida. Sellega aga suruvad naised mehi alla, võtavad nende eest vastutust ja teevad otsuseid ning pärast on kurvad, sest ei oska oma mehes enam meest näha. Pidevalt kontrolli omades ja kõike juhtida püüdes ei lase naised endal olla haavatavad ja kui pole haavatavust, siis ei ole saa ka tunda, sest vaim ja keha on pinges ja ei võta vastu seda, mis mehel ja maailmal pakkuda on. Selline kontroll aga võtab suhtest igasuguse läheduse ja lõhub paljude perekondade õhkkonda ja tihti ka perekonna tervikuna. Nüüd on aeg naistel taanduda võistlemast ning võtta tagasi oskus tuua maailma armastust, harmooniat ja pehmust, andes meestele tagasi nende positsioon perekonnas ja ühiskonnas.
Naistel tuleks loobuda pidevast tegutsemisest, kontrollist, õppida rohkem lõdvestuma ja elu nautima. Kui naised õpivad usaldama mehi, saavad mehed tagasi oma väe ja muutuvad mehelikumaks. Suhe on nagu tants, elu tants. Tants tuleb välja siis, kui mees juhib ja naine alistub. Kui mõlemad üritavad juhi rolli haarata, siis muutub see vastastikuseks võimuvõitluseks ja suhe läheb ruttu rappa.
Vanasti hoidsid naised hõimudes ja külades kokku, tänapäeva ühiskonnas on aga kahjuks tunda ülemäärast rivaalitsemist – võrreldakse end ajakirjade esikaantega ja teiste naistega enda ümber. Kadunud on teiste naiste kui õdede austamine ja imetlemine, nende austamine ja neilt õppimine. Kuid just sellistes kvaliteetsetes naiste seltskondades on võimalik tõsta naisenergiat kõige tõhusamalt. Naised, kes on endal seda kogeda lubanud, teavad, milline väärtus see on.
„Naiselikkus on armastuse olemusse juurdunud – see on sensuaalsus kehas, puudutuses (nii füüsilises kui vaimses), avatus ning mehe ja elu täielik aktsepteerimine. Kui naine on oma põhiolemuses, siis ta loob ilu kõikjale, kus ta käib. See on midagi, mis on füüsilise ilu taga ja mille kirjeldamiseks ei ole sõnu. Naiselikkus on justkui aroom mehele, mis on nii võrgutav ja vastupandamatu. Naiselikkuse kogemiseks ja kehastamiseks, peab naine tulema oma sensuaalsesse kehasse. Naine ei saa olla õrn ja sensuaalne, kui tal puudub kontakt oma kehaga ja ta ainult mõtleb, mõtleb, mõtleb. Hingamine on esimene, mis naist kehaga ühendab.“ Nii räägib naiselikkuse õpetaja ja lauljanna Peruquois, kelle kaunist ja sügavat häält aeg-ajalt ka Eestis kuulda saab.
Naise missioon on kehastada armastust ja jagada seda armastust, igal pool – perekonnas, tööl ning kogu oma päevas. Ka Dalai Laama on öelnud, et just Lääne naistes on piisavalt teadlikkust ja tugevust, et oma ellu teadlikult neid pehmeid naiselikke kvaliteete tuua. Kallid Naised, meie saame oma õrnuse ja naiselikkusega oma suhteid ja kogu maailma harmoonilisemaks ja armastusväärsemaks muuta.