Jämesool on küll seedetrakti viimane, kuid sugugi mitte vähetähtsaim osa. Temas sisalduv soolestiku floora suudab tõrjuda mitmeid kaasaja nuhtlusi, nagu allergiat, astmat, löövet ja toidutalumatust. Jämesool eemaldab organismi kogunenud jääkained ja kõige lõpuks toodab ta kaitseaineid.
Soolestiku floora eest peab hoolt kandma nagu aednik oma aia eest. Kogu jämesoole piirkond vajab kastmist, toitaineid ja hoolitsust. Näiteks kui meie oma bakterikooslusel on häda käes, tuleb neid toetada probiootikumidega, baktereid tugevdavate piimhappebakteritega.
Akupunktuuri teooria järgi on jämesool tervise allikas, mille taastuvus tagatakse enese kui terviku eest hoolitsemisega. Positiivne eluhoiak tõstab jämesoole üldist energiat. Alustagem sellest.
Peensoolest jämesoolde
Peensool on jämesoolega ühenduses umbsoole kaudu. Soolte vahel paikneb niude-umbsoole ehk ileotsekaalklapp, mis vastutab sooltevahelise piiri ületamise eest. Ideaalolukorras on peensooles toimuv seedimisprotsess jõudnud juba nii kaugele, kus jämesoolde on sisenemas lõhustatud, vedelikutaoline, suhteliselt neutraalne mass. Töötlemata on veel vaid süsivesikute hulka kuuluvad kiudained ja vabad rasvhapped.
Jämesoolde jõuab keskmiselt 1,5 l vedelikku, millest see kasutab ära umbes liitri. Vähene vedeliku hulk muudab jämesoola jäigaks ja aeglustab soole talitlust.
Jämesool jaguneb neljaks osaks, see algab üleneva käärsoolena (colon ascendum) paremal poolel kõhu alaosas, tõuseb maksa suunas ja kaardub ristikäärsoolena (colon transversum) vasaku rinnakorvi alla. Põrna kohal pöördub alaneva käärsoolena (colon descendens) alla sigmasoolde (colon sigmoideum) ja edasi pärasoolde.
Jämesool on ligi 1,5 m pikkune ja 5-8 cm läbimõõduga torujas elund. Ta on peensoolest jämedam ja lühem. Peensoolekobar jääb jämesoole sisse nagu lahesoppi.
Jämesooles toimub aeglane edasi-tagasi kokkutõmbuv liikumine e haustratsioon, mis paneb toidumassi sooles liikuma. Soolesein keerab oma sisu vaikselt ringi ja „korjab“ kasutuskõlblikud ained ringlusse. Toit jõuab jämesoolde umbes 8 t. pärast söömist ja võib viibida sooles kuni paar ööpäeva.
Jämesooles elab püsivalt mikroobide kogukond. Suur osa kogu organismis olevatest mikroobidest on kasulikud, vaid vähesed on kahjulikud ja need hoitakse kasulike bakterite kontrolli all. Jämesoolt ümbritseb kapillaaride ja lümfivõrgustik. Nende võrgustike kaudu kandub bakterite mõju kogu ülejäänud organismi.
Mikroobide kogukond kaitsepositsioonidel
Anaeroobne bakterite kasv e soolestiku floora saadakse sündides kaasa sünnituskanalist ja emapiimast. Bakterid omakorda saavad oma toidu seedekulgla viimasest osast, soolevedelikest, taime- ja viljakiududest ning rasvhapetest.
Kogu soolestikus elab ligi 500 erinevat mikroobikogukonda. Baktereid on nii soole sisemuses kui soole seina külge kinnitununa. Bakterid moodustavad kogu soolestikus loomuliku kaitse – kolonisatsiooniresistentsuse, mis tõrjub kahjulikke baktereid ja tugevdab organismi kaitsevõimet, osaledes muuhulgas B- ja K-vitamiini tootmises. Kasulikud bakterid võitlevad oma elukoha pärast kahjulike bakteritega, muutes soolesisest happesust ja tootes ensüüme ning vesinikperoksiidi, tõrjudes samas ka pärmseeni. Bakterid lagundavad nii laktoosi (piimasuhkrut) kui vilja gluteiini, olles tõhusaks kaitseks laktoositalumatuse ja tsöliaakia vastu.
Bakterid seedivad soolestikku kogunenud jääkaineid, nagu valgujäägid. Paraneb nii toitainete imendumine kui organismi immuunsüsteem. Bakterite tegevus tugevdab soole limaskesta.
Süsivesikute lagundamine algab juba enne jämesoolt, kuhu jõuavadki vaid aeglaselt lagunevate taimekiudude kõvad kestad, näiteks täisteravilja ja linaseemne kestad. Kui toidusedel koosneb üksnes kiiresti lagunevatest süsivesikutest, jäävad jämesoole mikroobid nälga ja nende kaitsevõime nõrgeneb, ühtlasi lööb kõikuma kogu veresuhkru tasakaal.
Mis meie soolde koguneb?
Jämesool on väga tundlik toidu kvaliteedi ja söömistingimuste suhtes. Ühekülgne toit, keskkonna saaste, lisaained ja teised võõrained, nagu amalgaam nõrgendavad jämesoole oma mikrofloora tegevust ning loovad soodsa elukeskkonna mikroobidele, kahjulikele bakteritele ja pärmseentele.
Jämesoolde koguneb üha rohkem lõhustumata toidujääke, mis tekitavad soolestikus käärimist ja soolegaase. Soole normaalne talitlus aeglustub. Käärimine ärritab soolt ja olukord väljub kontrolli alt, kui näiteks välisreisil olles satub soolestikku võõraid mikroobe. Turistide kõhulahtisus, kõhu mulin ja korin on jämesoole appihüüded. Mida ülekoormatum jämesool on, seda nõrgemaks organismi kaitsevõime jääb.
Haigusi põhjustavate bakterite hävitamiseks mõeldud antibiootikumid nõrgendavad kahjuks ka kasulikke baktereid.
Stress, kiirus, rahmeldamine, rohke alkohol, suitsetamine ja halb tuju mõjutavad jämesoole mikrofloorat. Näiteks lihtne asi – toidu hoolikas ja kiirustamata närimine kaitseb meie bakterikooslust. Näritud toit läheb ensüümide kätte edasitöötlemiseks juba seedekulgla alguses ning nii lagundamata toidujäägid jämesoolde ei jõuagi.
Halvasti talitlev jämesool saab täis kui kott. Halvimal juhul muutub see mitu kilo kaaluvaks kotiks, mille sisu on kinni jäänud soole õhukeseks muutunud seinte külge, venides mõnikord lausa taskutaolisteks väljasopistusteks. Soole sein võib ärrituda nii, et sellest imbub verd. Et asi nii kaugele ei läheks, tuleb oma soolestiku eest igapäevaselt hoolt kanda. Olgu selleks tähelepanuks siis klaas vett, taldrikutäis täisteraputru ja rahulik söömishetk.
Probiootikumid, elavad piimhappebakterid
Bakterid toodavad suhkrust piimhapet ja sellepärast tuntakse neid ka piimhappebakteritena. Piimhappebakterite kasulikkust on uuritud ja tunnustatud nii toiduainetetööstuse kui ravimi- ja loodustoodetetööstuse poolt. Rahvaravis on piimhappebaktereid osatud hinnata eelkõige pikaealisuse ja tervise allikana. Mõelge kasvõi Vahemeremaade jogurti traditsioonile, hapupiimatoodete (ka hapendatud kurgid ja kapsas) pikale ajaloole Venemaal ja Aasias.
Nüüd on piimhappebakteritega hapendatud ja kääritatud toodetele antud ühtne nimetus – probiootikum. See on siis elavat piimhappebakterit sisaldav toiduaine. Sisse võetud probiootikum ei paljune soolestikus, küll aga aitab ta kaasa soolestiku oma piimhappebakterite kasvule ja talitlusele jämesooles.
Probiootikumi sisaldavat toodet ei tohi kuumutada, kui soovite selle bakteritest kasu saada.
Regulaarne probiootikumide tarvitamine hoiab mikrofloora elujõulisena, üksikud probiootikumid elavad vaid mõne nädala.
Kiudained ja vedelikud – soolestiku suurpuhastajad
Kiudained on teatud mõttes jääkainete rehad, mis toovad tulles ja viivad minnes ülearuseid aineid, nagu näiteks sapiaineid. Kiudained tasakaalustavad ka veresuhkrut, kuna osa suhkrutest vabaneb alles jämesooles.
Kiudained aktiveerivad soole seinu ja hoogustavad selle tööd. Kõhulahtisuse korral kiudained seovad aga vett ja taastavad soole normaalse talitluse.
Piimhappebakteritega ravimisel võib ühendada kiudained ja bakterid ühte ravimisse, näiteks Bioteeki Lactikuitu-toode sisaldab piimhappebaktereid ja psylliumkiudu, mis paisub sooles 10-20-kordseks. Tootes on ka puuvilja- ja pektiinikiudaineid ning kasulike bakterite lemmiktoitu – ksülitooli, mis aga ei maitse pärmseentele.
Paljas vesigi puhastab soolestikku. Mikroobid vajavad niiskust ja mida rohkem on organismis jääkaineid, seda rohkem vedelikku selle väljaloputamiseks kulub.
Puhastuskuuri ajal on soovitav tarbida vähemalt 3 liitrit vett päevas.
Räni kui mikroelement tuleb appi
Räni on maakeral suuruselt teine algaine, mida leidub ka inimorganismi sidekoes, küüntes, juustes ja hammastes, kopsudes, liigesesidemetes (ligamentides), veresoonte seintes ja soolestikus. Räni on tarvis elastsuse ja veesidumisvõime ülalpidamiseks. Vanusega väheneb meie ränitagavara ja kui toidusedelist puuduvad räniallikad, nagu teraviljade kestad ning taimekiud, tasub ränivajadusele tähelepanu pöörata.
Märgake sümptomeid ja peegeldusi!
Kogu jämesool on tagasihoidlikult vait. Soole kehvast seisust võib aimu saada mujaltki, kui ainult jämesoole asukohast kõhul. Lümfi- ja vereringe omavaheline seotus käivitab kiiresti häirevõrgustiku ja signaal sümptomitega saadetakse koheselt organi peegelduspiirkondadesse (vastavatesse tsoonidesse). Seda kasutatakse diagnoosimiseks nii Lääne kui Hiina meditsiinis.
Kohalikud kaebused:
Jämesoole piirkond hakkab paigast libisema. Vahelihase alla ilmub vorst või kõht tundub imelik. Sool koriseb, kuigi nälga pole, ja gaasid liiguvad.
Esmaabiks kasuta soolt rahustavat ja õrnalt aktiveerivat massaaži.
Massaaž
Lama mugavalt. Hõõru pihud soojaks ja alusta käega katsudes kõhupiirkonna kompamist. Alusta alakõhu paremast servast ja tee kergeid ringitavaid liigutusi, liikudes samal ajal hästi aeglaselt mööda soolt maksa suunas. Jätka risti üle kõhu ja siis otse alla niuete suunas. Libista käed üle kõhu tagasi lähtepunkti ja jätka nüüd pisut jõulisemalt. Peatu kühmulisemate, pinges kohtade juures ja masseeri neid päripäeva hästi aeglaselt. Märkad, kuidas pinge annab järele. Läbi see ring veel paar korda. Vii lõpuks käed spiraalsete liigutustega naba peale ja keskendu rahulikule hingamisele.
Tee massaaži soovitavalt hommikul kohe pärast ärkamist. Organite kella järgi on jämesool ravile kõige vastuvõtlikum hommikul, juba kella 6 ja 7 vahel. Hommikul on kõht ka rahulik ja seda on lihtsam tunnetada.
Kõhumassaaž aktiveerib eeskätt paakunud soola. Joo kohe pärast masseerimist klaas toasooja või kuuma vett. Soe vesi lükkab soolestiku vedelikud õrnalt liikuma ega koorma neerusid nii, nagu külm vesi.
Jämesoole pumpamine ja venitamine
Needki liigutused võib teha hommikvõimlemiseks.
Ole lamamisasendis. Tõsta parem põlv konksu ja haara põlvest vasaku käega. Hinga samal ajal sisse kuni diafragmani. Hoia vasaku käega paremast põlvest ja suru väljahingamise ajal põlve vastu kõhtu, justkui vajutaksid alakõhtu lapikuks, rullides reit kõhu peal naba suunas. Vabasta jalg ja korda hingamise rütmis kümmekond korda. Tee sama liigutus vasaku jala ja parema käega. Tõsta lõpuks mõlemad jalad kõhu peale, toeta kätega ja lama.
Kui su jalgadel ei ole veenilaiendeid, võid masseerida põlveõndlaid kergelt pumpavate, ringitavate liigutustega.
Pühenda kiirete hommikutoimingute vahel hetk ka jalataldadele. Käi tempokalt vajutades üle talla keskpaik, kus asetseb jämesool hobuseraua kujulise kaarena. Ringita hüppeliigeseid ja koputa varvaste energia liikuma.
Akupunktuuri teooria järgi peegelduvad probleemid jämesoolekanalil
Akupunktuuri teooria kohaselt on jämesool energeetiline tervik ja selle tervislik seis peegeldub jämesoolekanalil. Kui jämesool talitleb normaalselt, on ka energiakanalil kõik korras.
Jämesoole vaevusi saab ravida nii lokaalselt kui selle peegelduspiirkondade (tsoonide), akupunktide ning akupunktiliinide ehk energiakanalite kaudu. Ravimise käigus kanaleid venitatakse, vajutuste abil aktiveeritakse või rahustatakse akupunkte.
Selle teooria järgi on jämesoole tööga seotud häired peegelduspiirkonnas tuvastatavad juba nende algfaasis, enne veel kui organis endas on suuremaid muutusi toimunudki. Ennetavat käsitlemist alustatakse vastava tsooni sümptomite kindlaks tegemisest ja energia tasakaalustamisest.
Tähelepanu ülakehale
Jämesoolekanal paikneb ülekehal, käsivarte ja kukla piirkonnas. Oma energia poolest on see kopsude paariskanal. Akupunktuuris käsitletaksegi sageli samaaegselt kopse ja jämesoolt. Eesmärgiks on parandada organismi hapnikuga varustatust ja kaasa aidata puhastumisele, jääkainete väljaviimisele. Organismi abistatakse põlemisprotsessis, puhudes justkui lõõtsaga õhku hõõguvatele sütele.
Jämesoolekanal algab nimetissõrmest, liigub üle nimetissõrme hargmiku käsivarre siseküljele, mida mööda tõuseb õlani, kaardudes õlavarre peale ja sealt mööda noogutajalihast üle põse ninaküljeni.
Kui jämesoole energia on tasakaalust väljas, hakkab tema peegelduspiirkonnas ilmnema vaevusi, nagu kuklavalu. Valu võib tunda olla kaela külgedel või ainult ühel pool noogutajalihases, kust algav pinge tõmbab kaasa kaela teised lihased ja lõpuks on kogu kaela piirkond jäik. Tähelepanuta jäänud olukord kasvab üle peavaluks. Ilma sekkumiseta koormab see ka kaelalülisid ja tervet ülaselga.
Õlad lähevad pingesse ja käsivartes võib tunda ebamäärast valu. Tuttav „tennisisti küünarnuki“ probleem võib alguse saada just jämesoole kanali tasakaalutusest. Mõnikord jäävad valusaks randmed ja sõrmed. Kanali algus – nimetissõrm – on tursunud või muutunud jäigaks. Sõrmeotsi vaevavad nahalõhed või küünenahapõletik. Küünte värvimuutus, lõhenemine või kuivus võivad omalt poolt anda õrnu vihjeid jämesoole seisundi kohta.
Lõdvesta lõug!
Näos ilmnevad jämesoolega seotud probleemid alahuules ja selle all kuni lõua jäikuseni välja. Huul võib olla kitsas (ummistus), pundunud (käärimine) või purpurpunane (põletikuline sool). Vistrike meelevaldne ilmumine lõuale või ninaseljale võib mõnikord seotud olla jämesoole tasakaalutuse seisundiga (jääkained ja kahjulikud bakterid sooles).
Hambavalu alalõuas, eriti koos lõua jäikusega, viitavad jämesoolele. Samuti rohked amalgaamikogused hammastes kasvatavad jämesooles jääkainete koormat.
Ka otsaesisel, juuksepiiri ja kulmude vahel on jämesoole peegelduspiirkond.
Värvimuutused, rasukogunemine, kuivus või kõõm ja vistrikud on jämesoole poolt saadetud morse. Näiteks ootamatu akne ilmumine menopausi ajal otsaesisele või lõuale on vihjeks, et parandada tuleks jämesoole kiudaine- ja taimse östrogeeni taset. Taimsetel östrogeenidel on seos ka hormoonide tootmisega.
Jämesoolde kogunenud jääkainetele viitavad silmade väsimine, sügelemine ja punetamine, janutunne, keele keskosa kuivamine ja eesservade lainetamine. Sel puhul tasub teha puhastav vedeliku- ja kiudainetekuur koos keele põhjaliku harjamise ning silmade loputamisega. Jämesoolt masseerivad pumpavad võimlemisharjutused aitavad kaasa puhastusprotsessi käivitumisele.
Jämesool peegeldub ka jalgadel. Keset jalatalda paiknevad jämesoole tsoonid võivad olla vajutades kõvad ja tundlikud.
Jämesoola kanalit käsitletakse massaaži abil venitavate liigutustega.
Massaaži saab suurepäraselt teha eneseabi korras. Jämesoole seisundit saab parandada, tugevdades turjapiirkonda ja käsi.
Kõik ülakeha aktiveerivad harjutused, vahelihaseni ulatuvad hingamisharjutused ja vabas õhus liikumine tulevad kasuks ka jämesoolele. Spordialadest mõjub eriti tõhusalt jämesoolele nimetissõrme, käsi, kaela ja kõhulihaseid tugevdav vibulaskmine. Joogast tuntud vibu-asend toob samuti energia just jämesoole-kopsu piirkonda.
Jämesoolekanali venitus:
Võta tavaline harkseis. Vii käed selja taha ja moodusta nimetissõrmedest „konks“, venita sõrmi, samal ajal kui kummardud ette alla. Käed tõusevad seljatagant üles. Püsi hetk aega venituses ja naase lähteasendisse. Korda liikumist 10 korda.
Masseeri sõrmed läbi: keeruta esmalt nimetissõrme ja seejärel kõiki ülejäänuid. Suru pihud kokku ja tõsta randmeid, lase randmetel venida. Raputa lõpuks kõiki sõrmi, pöörates randmeid.
Feng-shui õpetuses on jämesoolekanal seotud metalli elemendiga ja numbriga 6. See kuulub abivalmis sõprade eluvaldkonda. Kujundlikult võibki alustada kevadremonti kodu jämesoolesektorist. Number 6 paigutub uksest kohe paremale poole jäävasse korteri osasse. Jämesool sümboliseerib hilissügist ja õhtut. Kui sümboolselt koristatakse jämesoolesektorit korteris, käivitub alateadvuses iseenesest meie organismi tervenemine.
Hiina ravitraditsioonis reageerivad organismi erinevad piirkonnad ravile kindlas järjekorras vastavalt nn elukellale. Soodsaim jämesoole ravimise aeg on hommikul kella 6-7 vahel.
Metalli-elemendiga on seotud vürtsine maitse ehk siis kogu jämesoolt aktiveerib vürtsitatud toit. Liigset metalli ehk soolt tühjendab sellele järgnev element – vesi ja sellega seotud soolane maitse, mida esindavad näiteks merekalad ja räim. Metalli üle valitseb ehk siis soolt pehmendab tuli – kibe maitse, näiteks värske tomati-paprikajook. Nõrka metalli, loiult talitlevat soolt tugevdab maa-element ehk magusad saagikorjamiseaja maitsed, nagu porgandipüreesupp. Puu ehk kevade hapu maitse, nagu hapendatud köögiviljad, kontrollib metalli. Hapupiimatooteid ja hapendatud toiduaineid tuleb siiski tarbida mõõdukalt, kuna nende kasutamisega liialdamine võib ärritada soolt.