Avaldame 2019. aastal Lääne Elu veebis enim loetud uudis- ja arvamuslood.
EKRE esinumber riigikogu valimistel Lääne-, Saare- ja Hiiumaal Moonika Helme ütles intervjuus Lääne Elule, et samasoolised paarid ei tohi lapsi kasvatada, et vähemusgrupid peavad elama enamuse reegliste järgi ja et haigekassa peab lõpetama abortide rahastamise.
Ma millegipärast arvasin, et elate aasta ringi Suure-Lähtru mõisas?
Mu isa elas seal aasta ringi, aga ta suri aasta tagasi. Siin majas oleme kolm aastat elanud. (Helmete perekond elab Tallinnas Rocca al Mare vabaõhumuuseumi lähedal – toim.)
Neli aastat tagasi saite valimistel 2399 häält. Mis te mõtlesite toona valimispäeva õhtul, kui selgus, et olete teinud väga hea tulemuse, aga riigikokku ikkagi ei pääse?
Ma ei osanud midagi mõelda. Ma arvasin, et saan 800 häält. See oli tohutu au, sest olin ringkonnas reformierakondlase Urve Tiiduse järel teine. Pärast mõtlesin, et riigikokku said Jaanus Karilaid ja Raivo Aeg palju vähemate häältega. Aga see on meie valimissüsteemi eripära, polegi midagi teha, sest meie nimekiri ei võtnud ringkonna mandaati. Tagantjärele mõeldes on saatus targem kui meie, sest lapsed olid väikesed.
Riigikogus võib niisama ka istuda – nagu mu isa ütles, et 100 jahukotti ja sina oled 101. jahukott –, sest igas riigikogus on 20 protsenti inimesi, kellest me ei tea ega kuulegi kunagi midagi.
Kui ma oma abikaasat Mart Helmet kõrvalt vaatan, siis riigikogu on kõva töökoht. Kui me mõlemad peaks igal hommikul minema ja teinekord tulema hilja õhtul – ööistungeil öösel ka –, siis lapsed oleks jäänud ula peale. Minul on vastutus kodus toimuva ees.
Nüüd ma olen saanud kõrvalt jälgida, kuidas see töö käib. Tallinna volikogu valimistel sain hea tulemuse – 1500 häält, sain volikokku. Mulle meeldib asjadesse sisse kasvada ja teha asju, mille kohta ma tean, kuidas need käivad. Mulle meeldib rääkida asjadest, millest tean, mitte rääkida tähtsa näoga, sest mulle on positsioon antud.
Kuidas te leiate oma valijad?
Saare-, Lääne- ja Hiiumaa ringkond on vist Eesti kõige raskem. Viimati kohtusime valijatega Hiiumaal laupäeval. Lääne Elu kirjutas, et sotside kihutuskoosolekul Haapsalus oli neli kuulajat, aga meie koosolekule väikses Käinas tuli peaaegu 50 inimest. Me üritame kogu nimekirja kandidaatidega käia kohtumistel. Hiiumaalt Saaremaale saada on hästi raske, Hiiumaa kandidaat Agnes Pulk on väikse lapsega, alati on mure, et kuidas tema kohale ja pärast koju saab. Iga koosolek läheb kaks tundi vähemalt, sest inimestel on nii palju küsimusi.
Mis tõi 50 hiidlast Käinasse teid kuulama? Mida nad küsisid? Mida nad tulid otsima?
Meie olemasolu Eesti poliitikas tekitab huvi. Meist kirjutatakse nii palju, meie kohta on müüte palju. Meie oleme jube põnevad: mis inimesed me oleme. Meie programm on ajakirjanduses huvi tekitanud. Inimesed tahavad teada, et mida me mõtleme, mida valijatele pakume.
Inimestel on hakkama saamisega suured probleemid, eriti maal. Aga neid erutab immigratsioon ja kooseluseadus, nad avaldavad nende asjade kohta arvamust. Ju see on neil südamel.
Milliseid müüte teist räägitakse?
Et meie majandusprogramm ei kõlba kuhugi. Teeme ka tänavatööd, jagame materjale. Inimeste olekust on näha, et oh, te olete nii toredad ja lahedad ega olegi kurjad, nagu räägitakse. EKRE-vastased infooperatsioonid, nagu näiteks süüdistus, et loopisime kividega välismaalast Tallinnas Stroomi rannas, on mõjutanud arvamust meist. Inimesed tulevad ja ütlevad, et on lugenud meediast, et te olete sellised ja sellised, kuidas ma teid valin.
Ühesõnaga, te ütlete, et inimesed tulevad teiega kohtuma, sest neil on hirm sisserände ja homoseksuaalide ees?
Ei ole nii.
Kuidas siis on?
Hiiumaal tuli minu juurde lasteaiaõpetaja, kes ütles, et see on vale, et lasteaedades homopropagandat ei ole. Et tema kasvatajana näeb, kuidas lasteaeda tulevad Innove ja haridusministeeriumi kaudu sallivusprogrammid. Ta ütles, et vaikselt hiilib lasteaeda sooneutraalsus – et pole poisse ega tüdrukuid. Ka kooliõpetajad räägivad seda.
Mis selles halba on, kui lasteaias räägitakse, et inimesed on erinevad?
Erinevuses ei ole asi, inimesed ongi erinevad, aga kui te sellise küsimuse esitate, siis te ei saa ju aru.
Ma olen püüdnud aru saada, mis on EKRE meelest homopropaganda.
Kas te siil Priidikut olete näinud? (Ägedalt.) Kas lasteaias peavad olema sellised raamatud? (Lasteraamat „Siil Priidik tahab uut perekonda” tutvustab peremudeleid – toim.)
Mis on siil Priidikus halba?
Lapsed on tohutult mõjutatavad. Täiskasvanud teavad, et need inimesed on olemas. Meie ei pea kodus oma lastega, kes on 14 ja 19, sellistest asjadest üldse rääkima, nad ju näevad ja teavad, mis maailmas toimub, nad teavad neist inimestest.
Meie suhtumine ei ole vaenulik, las nad siis olla. Aga niimoodi lapsi kasvatada ei ole normaalne. See ei ole normaalne, kui lapsele loetakse juttu, kuidas päris perekond, ema ja isa ei ole oluline. Siil Priidik läheb oma ema ja isa juurest küla peale ja leiab pere, kus kaks pulli kasvatavad väikest vasikat. Kirjeldatakse, kui nunnu on kahe pulli kodu ja kui hea on vasika elu. Öelge nüüd ise ka, et see ei ole normaalne, et meil levitatakse selliseid veendumusi!
Aga kuidas lasteaiakasvataja peaks käituma, kui mõnel lapsel on kaks ema või kaks isa?
Aga miks meil on sellised, kuidas me oleme nii kaugele jõudnud, et ühel lapsel on kaks ema või kaks isa?
Aga kas ei tohiks olla?
Ei tohiks olla, jah!
Aga kui samasooliste inimeste paar suudab lapsele pakkuda kodu, miks nad ei tohiks teda kasvatada?
See ei ole päris nii. Kui me tahame elada ühiskonnas, kus enamusel on turvaline ja hea, siis reeglid ühiskonnas peavad olema enamuse tehtud. Tavaliselt küsitakse, et kui samasoolised saaksid abielluda, kas see võtaks teilt midagi ära? Mina küsin vastu, et kui liikluses keegi ületab kiirust või sõidab punase tulega üle ristmiku, kas see võtab teilt midagi ära?
Kas vähemus ei tohigi elada?
Vähemus tohib elada, aga kui vähemuse järgi hakkame reegleid tegema, siis meil on diktatuur. Demokraatia on enamuse, diktatuur vähemuse järgi elamine. Ideoloogia, mis meile praegu peale pressib, on vähemuste diktatuur.
Ma ei taha sellest üldse rohkem rääkida, nad ei ole nii tähtsad, et neist rääkida.
Aga te ütlesite, et see on peamine küsimus, millest valimiskoosolekuil räägitakse.
Küsimusi on rohkem. (Tungival toonil.) Inimesed räägivad oma kogemusi ja ütlevad, et me toetame teid sellepärast, et meile ei meeldi see, mis juba on ja mis tuleb. Me oleme väga murelikud, me näeme, kuhu see viib, me toetame teid, sest teie seisate ja hoiate rinnet nende asjade vastu. Niimoodi inimesed ütlevadki.
Aga kuhu see siis viib?
Mõelge ise välja, kuhu see viib. Mina tean, kuhu see viib. Kasutage oma mõtteaparaati ja mõelge ise välja, kuhu see viib!
Ühesõnaga, kui EKRE ütleb, et on vastu homopropagandale koolis ja lasteaias, siis tegelikult te ütlete, et samasoolised ei tohi koos elada ega lapsi kasvatada?
Samasoolised elagu oma elu, meie nende magamistubadesse ei lähe, meid ei huvita, mis nad seal teevad, aga ärgu oma magamistuba ja elu sundigu peale ülejäänud ühiskonnale ega sundigu ülejäänud ühiskonda reegleid nende järgi tegema. Punkt.
Haapsalus elab kaks pagulaste peret. Kas neid ootab lennukipilet Damaskusesse?
Ei, kui nad on end korralikult üleval pidanud ja on näidanud, et suudavad hakkama saada nii, et ei ole meie ühiskonnale ohtlikud. Me vaatame nad üle, loomulikult, kõik vaatame üle.