Sain läbi ühe …. põneviku? Võib-olla psühholoogiline, sest mingeid tapmisi ju tegelikult ei toimu, kuigi hirm peaks lugejal püsima. Pole päris minu maitse raamat, aga tegelikult on üldiselt suht loetav ja täitsa põnevalt üles ehitatud.
Ilma sisu paljastamata ei saa kokkuvõtlikult tegevusest väga rääkida. Öelda võib nii palju, et minategelane, kirjanik, on kolinud ajutiselt õe tuttava elamisse ridamajja, kuna on oma mehest lahku kolinud, et jõuda endas järeldusele. Kas jätkata koos või mitte. Ta on omadega täiesti läbi ja nad tegelikult armastavad teineteist endiselt. Istudes köögilaua taga, näeb naine, mis toimub kord vastasmaja köögis. Vastasmaja poiss käib vahel tema juures külas või oma koolikirjandiga abi palumas. Või kui tal pole võtit. Minategelane langeb maanilisse kirjutamisfaasi. Ja kuidas kõik laheneb.
Huvitav on see perspektiivide vahetus. Vaheldumisi on peatükid, mille on kirjutanud mees (=abikaasa) ja siis on midagi kaldkirjas. Ja huvitav on jälgida ning nuputada, kes need on kirjutanud ja millise paari kohta seda kirjutatakse. Sest kirjutajaid tegelasi on raamatus ju tegelikult kaks – minategelane ja poiss. Ja paare põhimõtteliselt lausa kolm, kui täpselt lugeda.