Laupäeval 4. juunil toimus merekultuuriaasta raames Hiiumaal Heltermaa sadamas pidulik pronksskulptuuri “Vanamees ja kits” avamine.
Kohale oli selleks puhuks tulnud ka legend ise: vanamees kitsega, kes loomakesele raudlaeva näidata tahtis.
Legendi auks püstitatud kuju idee teostajateks on Riho Sõrmus ja Ly Meldorf MTÜst Vanamees ja Kits ning pronksskulptuuri autoriteks on Simson von Seakyll ja Paul Mänd.
Üks Hiiumaa legend on nüüd pronksi valatud. Kirgi aga on kütnud ja kütab ka edasi vaidlus – kes oli siis ikkagi see külamees kitsega? Küll seostatakse selle sündmusega naljameest Miku Kaarlit või hoopis Sarve meest ja veel räägib teadjamees Bruno Pao, et selle tüki tegijaks oli hoopis Posti Juhan.
Olgu meil igaühel oma lugu, oma tõde. Tähtis on see, et me ei unustaks hiiu naljalembust ja oma legende.
Järellugu
- Aeg: 4. juuni kell 12.00
- Koht: Heltermaa sadam
- Tegelased: Külamees (Kalle Talvi), Kits (Hõbe), etenduse juht (Küla Karla), Kapten (Margus Tasa). Kaastegevad: Lõõtsamees (Valdek Elmi), Võrguparandaja (Robert Martin), Neiud (Mia-Maria Meldorf ja Sonja Sõrmus) St. Ola meeskond, Stividorid.
- Lavastaja ja teksti autor: Ly Meldorf
- Kunstnik-skulptorid-teostajad: Simson von Seakyll, Paul Mänd, Dimitri Sokolov (kelle firmas Uus Monumentaal valatakse enamus eesti skulptuuridest).
Eesriide avanedes (St. Ola aparelli tõustes) rullus pea 150 pealtvaataja (kelle hulgas oli ka reederite otsene järeltulija Elmo Sergo) ees lahti pärimuslugu vanamehest ja kitsest ning kaptenist, kelle juhtimisel Hiiumaa mõisnike esimene aurik Hiiumaa ja Haapsalu vahet ühendust pidas.
Et kapten oli tihtipeale ülbe ja kohalikke solvas, lubas üks külamees kaptenile selle eest kätte tasuda.
Mõnikord oli kapten aga heas meeleolus ja käitus hiidlastega viisakalt: märganud hilinejat õnnetuna kai peal seismas, käskinud ta juba välja sõitnud laeva tagasi pöörata.
Nii ka seekord. Kapten, märganud kai peal kiirustavat külameest, kits ohelikku pidi järel, andis käsu laev tagasi pöörata.
Sel külamehel aga polnudki tahtmistki laevale minna – ta tuli kaptenile kunagise solvamise eest kätte tasuma, näidates kitsele rauast laeva, masinavärki ja kaptenit.
Kapten viipas mitmel korral, et hilinejad pardale tuleks. Kuid vihastas hirmsasti, kui mõistis, et külamehel seda plaani polnudki ja tema kulul vaid nalja visati.
Külamees aga rääkis lustlikult oma kitsega: „Vaata hoolega, see aa rauast laev ja massinavärk ja vaada kitseke senna ülese – see kis sõimab ja kirub aa kapten.“ Kapten kaevanud külamehe Käina valla kohtusse, seal aga arvati, et asi üks suur nali on ja õigus külamehele jäi.
Eellugu
Et järellugu teoks saaks, moodustasid Riho Sõrmus ja Ly Meldorf neli aastat tagasi mittetulundusühingu „Vanamees ja Kits“. Idee, et sadam vajaks lisaks Ranna Ellale ka kuju vanamehest ja kitsest autoriks oli meie varalahkunud arhitekt Jüri Kuusemets. Vanamehe prototüübiksTõnu Otsason.
Ettevõtmist toetasid: Pühalepa Vallavalitsus, Eesti Kultuurkapitali Hiiumaa ekspertgrupp, Merekultuuriaasta 2016, Kohaliku Omaalgatuse Programm, Tallinna Sadam AS, Krisling OÜ, GoBus AS, M ja P Nurst, MTÜ Kassari Mõisakeskus, Roograhu Sadam OÜ, Dagosan OÜ, Hiiu Teed OÜ, Etspak Plastik AS, AS Saarte Liinid, AS Saaremaa Laevakompanii, PaduHotell OÜ ja eraannetajad Tiit Asumets, Mati Ertsen, Leopold Garder, Enn Kunila, Olavi Laidna, Sven Pertens, Kalle Suitslepp, Olari Vainokivi, Peeter Ude, Hillar Varik ja lisaks paljud väikeannetajad.
Aitäh kõigile, kes kaasa lõid!
Järgmiste lugudeni!
Jaanus Kõrv
Simson Seakylli lugu ehk neli aastat ja neli skulptuuri
Simson Seakyll ütles pärast etendust ja skulptuuri avamist lõbusas ja temale omases stiilis, et hiidlastega on raske koostööd teha – kõiges peab järele andma ja tegema nii nagu hiidlased tahavad.
Esimene
Esimesel kohtumisel tahtsid Simson ja Paul Mänd näha mõnd kohalikku taati, kes oleks modelliks.
Otsustasime nad kokku viia Tõnu Otsasoniga, kuid rõhutasime, et Otsason ei tohiks olla ära tuntav. Kahe kuu pärast ehmatas tulemus: väike vimmas vanamees kolhoosiesimehe riietes ja Lenini peaga. Kits seisis ühe variandina neljal jalal, teise variandina kahel jalal, kuid sarvede ja udaraga. Esitatud variandid polnud need, mida meie oma vaimusilmas nägime.
Teine
Skulptorid tegid uue hiiu vanamehe, kel müts peas, piip ees, pikk kuub seljas ja lontis püksid jalas. Kuid skulptuuri käsi ei näidanud mitte ühe sõrmega laeva poole, vaid kõigi viiega nagu natside tervitus. Ka selle variandi puhul tuli öelda, et see ei lähe kohe mitte.
Kolmas
Tuli teha uus skulptuur, kus vanamehel puudub piip (see oleks võinud ühel päeval lihtsalt ära murduda) ja osutab ühe sõrmega laevale. Kuid viimasel hetkel hakkas Simson kahtlema: kas sellist looma saarel üldse on, kellel sarved ja udar? Pealegi sai ta veel kuulda kõikvõimalikke külajutte, kust jäi kõlama, et rauast laeva näidati hoopis sokule, mitte kitsele.
Kuna aega enam lepingulise tähtaja lähenemise tõttu ümbertegemiseks polnud ja teades Simsoni lembust vahetevahel liigselt detailidesse laskuda, arvasime: ärgu hakaku nüüd loomakese sugu rõhutama ja nii jäigi.
Neljas
Simson aga üritas veel kord. Sauel, valukojas, kus meie vanamees ja kits valati, oli valamist ootamas ka Simsoni hea sõbra Tauno Kangro skulptuur metssea kesikust, mille vorm oli olemas. Lisaks oli Simson kuskilt kuulnud, et Hiiumaal on peale huntide ka tohutult metssigu, ja ilmselt on kogu see „loomaaed“ looduskaitse all. Nii tuligi talle viimane mõte – paneme kitse asemele metssea kesiku, las vanamees näitab hoopis metsseale rauast laeva! Selle moega läinuks ka sõber Kangrol hästi ja temast saanuks „Vanamehe ja metssea“ kaasautor…
Aga meie tahtmine jäi peale ja vaatamata vägagi loomingulisele ja pinget pakkunud koostööle sai tulemus ju suurepärane.
Riho Sõrmus ja Ly Meldorf, MTÜ Vanamees ja Kits