Valgeid öid saab lisaks kuuvarjutuse või päikese pikemate etenduste jälgimisele ka HTML-i, CSS-i ja PHPd jälgides mööda saata. Just nii Reisijutud.com äsja tegigi. Tulemuseks on uus veeb, mida vana veebiga ei seo muu kui sama sisu. Midagi pole parata – ajaga peab kaasas käima ja nagu hiljutisel Drupali konverentsil tõdeti, lõpetatakse koos 2012. Aasta sügisel saabuva järjekordse maailmalõpuga ka Reisijutud.com lehel praegu kasutatava sisuhalduse versiooni tugi, seega peab hüppama tulevikule sammukese lähemale, et oleks kergem üle minna.
Uus kujundus arvestab vahepeal suuremaks muutunud ekraanidega, koormab vähem internetiühendust ja on loodetavasti lihtsam navigeerida ning lugeda. Lisaks valmis ka lehe mobiilne versioon – võttes www.reisijutud.com lahti oma nutitelefonis või tahvelarvutis, avaneb hoopis teine pilt: mustal taustal valge kiri fuksiaroosade linkidega on väikeselt ekraanilt paremini loetav (samal põhimõttel on ka näiteks lennuki aramtuurlaua näidikud musta taustaga). Lisaks koormab must pilt akut vähem, sest pole vaja nii palju piksleid sisse lülitada. Lehe allservas on link „Mobile“, mis lülitab mobiilse kujunduse sisse ka siis, kui server ei tunne mobiilset seadet ära.
Facebookis saab nii mobiilse kui lauaarvuti-veebi kohta arvamust avaldada.
Muid uudiseid on enne Jaanipäeva ka, nagu ikka.
Sügisest saab lennufirma SAS kiirteenusega SmartPass Skandinaavias maksta ja piletit registreerida mobiili kontaktivaba maksega. Kõik see põhineb peagi massidesse jõudval NFC-l ehk lähiraadiovõrgu kontaktivabal suhtlusel seadmete vahel. Praegu on toetatavaid telefone vähe, aga sügiseks juba suurem valik. Maksad, teed check-ini, sisened lennukisse või Lounge´i vaid telefoni abil, pileteid ja raha pole enam (otseselt) vaja.
Üks tõsiselt paks loodusraamat on kasulik looduses rändajale. Kuna see sattus keset looduse tõelist lokkamist lauale, sai ka arvustus veebis kohe valmis. Midagi pole parata, selline raamat sunnib nüüdsama kasvõi kõige tavalisemale metsalagendikule minema, et kõik taimed ja putukad ära määrata. Lindudest-loomadest rääkimata.
N.ö väliseestlaste liin alustab taas - suvel saab lennata läbi Helsingi Tallinnast Torontosse, selle asemel, et teha vahepeatus maailma ühes hõivatuimas lennujaamas New Yorkis. Helsingist minna või sealtkaudu tulla on rahulik.
Raamatuid on arvustamiseks viimasel ajal tihti ette sattunud. See ajaloolise sarja taaselustus on üsna mugav ja illustratsiooniderohke – palju pilte ja kaarte. Põhjarannikut ei maksa raamatu abiga siiski ühe reisiga vallutama minna, siin jätkub avastamist vähemalt terveks suveks või aastaks.
Pikaaegsem lugeja ilmselt teab – kaardistame vahest ka matkaradasid. Selgi kevadel, just siis, kui Valgejõe luhad olid kuivanud ja rohi polnud veel rinnuni kasvanud, käisime kirjanik Aarne Rubeniga idüllilistel jõekallastel võimalikku matkarada kaardistamas – praegu ehk juba liiga rohune, aga kindlasti hea läbida vähemalt kahel korral aastas – hilissügisel või keset kevadet. Nüüd, muide, lisanduvad matkaradade kirjeldustele, kaartidele ja piltidele ka videod.
Ja ongi kõik, nagu ütles Riho Västrik korduvalt oma hiljutises loodusfilmis maadeavastajaid tsiteerides. Head suve!