Kord Lasnamäe vahel jalutades leidsin lumehangede vahelt mehikese, kangesti karvase ja karastatud, omamoodi tegelase. Istus seal oma lumetroonil ja vahtis mulle oma punnsilmadega otsa.
Saime kuidagi jutu peale ja kutsusin ta kodusele fotosessioonile 🙂
Talle hakkas minu juures nii meeldima, et jäigi siia elama. Eriti meeldib talle minu punases vannis käia 🙂
…ja pärast vanni on tal juuksed mõnusalt ludus.
Kasv 12cm, kaal 220g.
Karkass kirjaklambritest ja värvilisest traadist. Juuksed ja rinnakarvad – kunstnahk. Nahast niudevöö. Keha voolimismass ja plastiliin.
Nii äge tegemine oli, et teeks teinekordki 😉
Samuti tegin laada jaoks küünlakausikesed. Neid oli juba natuke lihtsam vormida…Panin väiksesse kaussi kile ja peale silusin savi. Ootasin kuni ära kuivas ja siis silusin liivapaberiga.
Kausikestega oli muidugi see halvem, et kumerale pinnale oli raske joonistada ja oli vaja eriti hoolas olla… iga pisem liigutus mõjus halvasti pildi kvaliteedile.
Ja jällegi suutsin ma ühe kausikese päris ära käkerdada, kuna polnud varem proovinud teha kraklee tehnikat ja siis nii umbes hakkasin kohe uue kausikese peal katsetama. Väike salvaka pilt ka peale ja eks see siis selline sai
Võib ju tekkida küsimus, et kas see kausike põlema ei lähe (ikkagi selline kahtlane savimass) siis omast kogemusest võin öelda, et kuuma ta ju talub…ahjuski käinud need asjad ja olen küünlaid põletanud nende sees , nii et kui päris tähelepanuta ei jäta siis ei juhtu nendega küll midagi.
Veel tegin ma paar kassi kujukest, mis said ka kohe laadal maha müüdud. Lõikasin need savist välja, joonistasin näod pähe ,kleepisin salvaka roosid külge, lakkisin üle, sidusin takunöörist sabad taha. Tundub päris lihtne…aga aega võtab meeletult.
Kunagi…ehk siis mingi eelmise aasta lõpus või selle aasta alguses tegin katsetuseks paar prossi. Kalake peaks juba ühest varasemast postitusest tuttav olema. Karusid olen ma tegelikult juba mitmeid teinud aga ainult ühest on pilt. Lõikasin ta välja panin pärlid silmadeks ja ninaks, kleepisin roosi kõhu peale ja lakkisin…päris palju kordi. Taha kleepisin kuumaliimipüstoliga prossitaguse.
Kaelakee on mul üks das savi esimesi katsetusi. Algul nagu ei osanudki midagi muud sellega peale hakata kui pärleid veeretada. Grilltikuga auk sisse ja kuivama. Värvisin musta akrüüliga lillekesed peale, lakkisin ja ootasin kuivamist Siis panin pärlid üks haaval takunööri peale sidusin sõlmed vahele ja otsa lipsukesega kokku.
Das savi on voolimis savi, mis tegelikult polegi savi …vaid pigem midagi paberimassi taolist. Ahjus seda küpsetama ei pea.
Eriti kerge algul sellega hakkama pole saada. Eriti kui oled muude paremate voolimismassidega või kasvõi plastiliiniga kokku puutunud.
Väidetavalt kui asjad üle lakkida, peavad need ka veidike vett. Vähemalt nii ma olen netist lugenud aga erilist vastupidavust ma neile siiski ei ennusta.
Teisestküljest on jälle hinnaklass suhteliselt odav.
Aga nüüd siis asjade juurde 🙂
Õepoeg tahtis kangesti laadale minna ja oli vaja midagi, mida ta müüa saaks.
Tegin lihtsaid lepatriinusid- need läksid nagu soojad saiad 😀 Ega seal suurt muud polnudki kui valmis voolida ja siluda, värvida lakkida ja grilltiku otsa torgata. Tundlad said mustast traadist.
Seenekese tegin niisama…aga selle lunis õepoeg kohe endale, pidavat mingi super mario asja moodi olema 🙂
Laada jaoks valmisid ka hambatiku hoidjad. Neid andis ikka voolida. Algul rullisin savi laiali ja lõikasin osad välja… aga nende kokku panek oli paras peavalu…kuna see ei taha hästi haakuda. Aga kuidagi ma hakkama sain ja viimased konarused üritasin liivapaberiga eemaldada. Joonistasin akrüülidega pildid peale ja lakkisin üle 🙂 Müümise ajaks pakendasin ilusti ära ka ….aga pakendist kahjuks pilte ei olegi.