Digitaalajastu ja selle mõju inimsuhetele
- 2017
Digiajastu uusimad tehnoloogiad on revolutsiooniliselt muutnud äri ja teadmiste sidevajadusi. Ja inimkond elab nüüd väga erinevalt kui vanasti.
Möödunud sajandi jooksul, eriti 60ndatel ja 70ndatel aastatel, oli inimkond tehnoloogilise alguse algus . Sama, mis viiks revolutsiooni kõigi olemasolevate teabehalduse vormideni . Ja massitarbimine. Digiajastu ja selle mõju inimsuhetele on nüüd nii ilmne, et neid ei saa eitada.
Muidugi on need edusammud tähendanud suuri saavutusi paljudes inimtegevuse valdkondades. Kuid need on mõjutanud ka seda, kuidas me inimestega suhtleme. Ja maailmaga üldiselt . Kõige kaugemad kanded tuvide kasutamise kohta pärinevad Vana-Kreekast. Ja neid koolitati äärealade elanikega olümpiavõitjate võitjate nimedega suhtlemiseks.
Täna mäletavad ainult vanavanemad aega, mil inimesed kirjavahetust tegid. Tellimiseks võiks teha spetsiaalseid paberitükke. Ja ümbrikud meie isikliku templiga on juba trükitud.
Ametlikke või isiklikke dokumente, nagu post või dokumentide transiit, on tuntud tuhandeid aastaid. Muistsetel egiptlastel oli väga keeruline süsteem nägude ja arhivaalide pidamiseks rahvaarvu või saagi kohta. Niiluse lähtepunktist kuni lisajõgede lõpuni.
Inimesele on suhtlemine alati olnud sotsiaalne vajadus. Ja see hõlmab inimeste kiindumuse tähelepanu või ettevõtlusega seotud asju. Ja seaduste ning valitsusstruktuuride rakendamine.
Telefonisuhtluse ajastu
Varem nõudis inimestevaheline suhtlus teate saatja ja vastuvõtja vahel aktiivset osalemist. Seal oli isegi mööbliesemeid, mis olid mõeldud paberi, ümbrike ja tindide hoidmiseks ja mida kutsuti salajaseks. Kirjad kirjutati käsitsi. Ja põnevusega näha postimehe vigastamist kogeti. Võimalik koos uudistega perekonnast või armastusest.
Digitaalajastu on kustutanud paberi ja tavalise posti kasutamise praktilisest skeemist kaugete kirjade saatmiseks.
Telefoni leiutamisest tänapäevani on tehnoloogia registreeritud muudatused olnud nii muljetavaldavad, et telefon ei meenuta enam midagi sellist, nagu see oli algselt. Selle mõju inimsuhetele on kindlasti muutnud seda, kuidas me maailma näeme ja kuidas me omavahel suhestame .
Kõigiga on juhtunud mõtisklema stseenide üle, kus näeme inimgruppe koos laua taga. Kuid keegi ei räägi ega suhtle teistega.
Kui vend või meie parim sõber oli mõnes teises riigis või teisel mandril, võiksime telefoni helisignaali tõsta ja helistada, et teda sünnipäeva puhul õnnitleda. Põnevus selle olemuse hääle kuulmisest, millest hoolime ja tahame, on asendatud tekstisõnumitega. Lühikesed lõigud täis naeratavaid nägusid.
Või videomängud, mis on noorte ja vanade praegune pael. Inimene võib veeta tunde üksi, mängides võrgus väga kaugetes riikides asuvate inimestega. Me ei kavatse demoniseerida ei uute tehnoloogiate arengut ega nende juurutamist ja kasutamist digiajastul . Kuid võib-olla peaksime pöörama rohkem tähelepanu tõeliste inimsuhete olulisuse õigesti hindamisele ja suurusele ning isiklikult.
Uued tehnoloogiad on inimeste ande ja loovuse suur saavutus. Kuid kutse eesmärk on mitte loobuda isiklikust ja emotsionaalsest kohtlemisest ümbritsevate inimestega.
Meie arvates on väga kurb, kui keegi ei kirjuta kirja ega helista kellelegi, keda nad pole pikka aega näinud. Sõpradega kohvi pidama minemine tähendab nüüd kolm tundi laua ees istumist, inimestest ümbritsetud olemist, kuid nad ei räägi omavahel. Kahjuks on nüüd eesmärk teada saada, kellel on kõige kaasaegsem ja kallim mobiilseade või kellel on rohkem jälgijaid sotsiaalsetes võrgustikes.
Inimestega kohtumise autentne ja algupärane tunne on kadunud.
Meil on veel aega selle lahendada. Saame jätkuvalt nautida kaasaegset tehnoloogiat ja tulevikku, unustamata inimkontakte, mis on ühiskondade ning nende empaatilise võime ja jagatud emotsioonide alus.
Kas olete sellele mõelnud?
AUTOR: Kikio, toimetaja suures peres hermandadblanca.org
Rohkem teada saada:
Muutuse märgid: digitaalsest mutatsioonist analoogmuundumiseni.
Digitaalne olemine küberruumis.