Eile, sõbrapäeva õhtul, kui paljud nautisid sõprade või kallite inimeste seltskonda, saime kell 20.06 ootamatu kõne Keskkonnainspektsiooni valvenumbrilt 1313.
Võrumaal Antsla linna piiril olla koer auto alla jäänud. Paluti abi, kas meil oleks seal kandis mõni vabatahtlik.
Kui küsisime, et, kas teataja ajas koera ise alla, siis nii see oli olnud. Kahjuks ei pidanud koera allaajaja võimalikuks jääda raskelt vigastatud looma juurde, vaid lohistas ta teeserva ja sõitis minema.
Aitäh hea inimene, et võtsid vaevaks selle kõnegi teha!
Õnneks elab meie vabatahtlik Kadri Antslast mõnekümne minutilise sõidu kaugusel ja startis kohe, kui teate saime.
Koer asus teeservas Antsla linna piiril Võru poolt tulles. Verd oli palju, teel verised lohistamisjäljed ja palju katkisi autoosasid.
Allaajamisel oli ka pealtnägija, kes nägi tumedat BMW-d seal korraks peatumas.
Tegemist oli alles 4-5 kuuse isase suure koera kutsikaga. Me ei tea, kas koerake elaski lahtiselt ja jalutas, kus tahtis või pääses ta kuidagi aiast välja. Kaelarihm oli, kuid sellel mingit infot mitte.
Kadri kohale jõudes oli selge, et vaene kutsikas oli valust nii suures šokis ja üksi teda autosse ei saa. Koerake lamas liikumatult keras ja kui naine teda katsuda proovis, siis välgutas hambaid.
Inimene oli tema jaoks paraku nüüdsest oht.
Kadri enda sõnul oli esimene mõte, et kas ta jäi hiljaks...
Kui kutsikas, verd täis suuga hambaid näitas, oli vähemalt selge, et tuleb ta kuidagi kohe autosse saada.
Kõne Päästeametisse tõi appi kohalikud päästjad, kes lahkelt koera ühisel jõul Kadri autosse aitasid.
Sõit Tartusse Maaülikooli kliinikusse algas. Kliinik oli juba teadlik autotraumaga koera tulekust ning algas võidusõit ajaga. Vähemalt nii Kadrile tundus, sest ta peatas auto nii mõnelgi korral, et kontrollida, kas tagaistmel lamav kerake veel hingab või mitte.
Esimene lootusekiir saabus hetkel, kui Tartusse jõudes kutsikas korraks püsti tuli. Kadri tundis sel hetkel, et loom jääb ellu.
Kliinikusse jõudes pandi kutsikas kohe rahustusse, et ta autost välja tõsta ja uuringutega alustada.
Ligi 10 röntgenpildi ja visuaalse ning füüsilise läbivaatluse abil tuvastati tal vaagnaluu murd, mis õnneks polnud paigast nihkunud.
Ühel tagajalal oli katki pöialuu ja haavad, teisel jalal on vigastused hullemad. Varvaste osa on väga katki ning puruks ka kõõlused. Põrutada on saanud ka kops ning sellise autotraumaga koera seisund on ohtlik ca 48 h. Suus on murdunud kõik esihambad. Enamus olid suus veel piimahambad ning sestap järeldamegi, et kutsika vanuseks alles 4-5 kuud.
See, mis suus vaja teha, selgub hiljem. Õnneks lõualuumurdu ei tuvastatud, vaid see sai kõva paugu ja põrutuse. Suu oli verine ja paistes.
Kliiniku arstide sõnul on kutsikas käinud auto alt läbi, sest vigastused on nii peaosas kui tagakehal.
Prognoosida täpselt, kuidas ta paraneb, on hetkel keeruline. Kuna tegemist on alles kutsikaga, siis loodame, et nii mitmedki vigastused paranevad ära ilma püsivat kahju jätmata.
Kõige hullemas seisus on üks tagajalg, mille kõõlused ja haavad kokku õmmeldi. Nüüd näitab aeg, kuidas see paraneb.
Ees on mitmeid päevi kliinikus, palju haavade puhastamist, palju valu ja hirmu inimese ees, kui lootus terveks saada ja pikk ilus elu elada, on väga suur.
Panime talle hetkel ka toreda maakoera nime Lapi.
Kutsikas on 4-5 kuune, temast kasvab väga suur koer. Elukohaks oli ilmselt Antsla linn ja õnnetus juhtus Võru poolt Antslasse sõites otse linna piiri tähistava märgi juures. Kutsikal puudus kiip!
‼️ Kes kutsika ära tunneb, võtke palun ühendust meiega kas telefoni teel 51 946 146 või kirjutades See e-posti aadress on spämmirobotite eest kaitstud. Selle nägemiseks peab su veebilehitsejas olema JavaSkript sisse lülitatud.. Kliinikusse helistada pole mõtet, sest hetkel vastutame leitud kutsika eest meie ja kõrvalistele isikutele infot ei anta.
Kui juhtub välja tulema omanik, siis on meil talle mitmeid küsimusi.
Kuidas pääses nii noor kutsikas õhtupimeduses üksinda maanteele ning miks omanik teda ei otsi?
Hea autojuht, kes sa koerakesele otsa sõitsid.
Mõistame, et ilmselt ei teinud sa seda meelega ja otsasõitu oli raske vältida. Samas on küsimus, et, kas tõesti oli nii kiire, et ei saanud jääda looma juurde kas või hetkeni, kui abi saabub???
Külmaga teeserva lohistatud koeralaps poleks seal hommikut näinud.....
Suur tänu eile õhtul 1313 valves olnud inimesele, kes meile kõne tegi. Igas ametkonnas leidub õnneks ka inimesi, kes hoolivad ja proovivad leida lahenduse. Aitäh Sulle!
Täname ka Päästeameti Antsla päästjaid, kes ei pidanud paljuks tulla appi pimedas ja hilisõhtul, et aidata päästa ühe koeralapse elu!
Endiselt oleme tänulikud ka Maaülikooli tohtritele, kes meid jätkuvalt aitavad sellistes SOS olukordades.
Kutsika raviarved jäävad hetkel Loomakaitse liidu kanda ja need tulevad väga kopsakad.
Kes tunneb, et tahab ja on võimalik olla osa ühe noorukese koeralapse ellujäämise loos, siis oleme väga tänulikud.
Selgitusse palume panna "Lapi"
Eestimaa Loomakaitse Liit
EE742200221052074915 (Swedbank)
EE441010220252652225 (SEB)
Annetustelefonid
9000 777 (5.-)
9000 888(10.-)
(Tervitustekst tuleb kindlasti lõpuni kuulata, sest muidu annetust ei toimu.)
Meie täname! ❤️❤️❤️