Triennaali peanäitus “Kumab läbi” oli rahvusvaheline rakenduskunsti näitus, mille kuraatoriks oli Taani klaasikunstnik, õppejõud ja kunstiajaloolane Stine Bidstrup. Näitusest võttis osa paarkümmend kunstnikku, neist ligi veerand Eestist.
Stine Bidstrup näituse lähtekontseptsioonist:
“Materjaliga kohtudes võib valgus mitmel erineval viisil käituda. Optikas tähistab läbipaistvus füüsilist omadust, mis lubab valgusel materjali läbida ilma, et valgus hajuks. Materjalid, mis valgust läbi ei lase, on läbipaistmatud.
Läbikumavus aga tähendab valguse hajumist materjali läbides. Sirgjoonelisus hajub. Ka inimesed võivad materjaliga vastakuti sattudes mitmel viisil käituda. Me tajume ja saame aru materjalide konkreetsetest füüsilistest omadustest, kuid materjalid peegelduvad meile tagasi metafüüsiliste kujutistena ja fiktiivsete omaduste kaudu, mida me neile omistame.
Üks niisugune näide on modernistlik iha (ja ka mitmetine suhtumine) läbipaistvuse järele. Näiteks viitab laialdane klaasi kasutamine ja läbipaistvuse taotlemine kaasaegses linnakeskkonnas võimule ja majanduslikule jõukusele ning läbipaistvus võrdsustatakse avatusega. Samas võib selle taga – olgu siis arhitektuuris või poliitikas –, olla hoopis soov midagi varjata. Sisse ja välja vaatamine ei toimu võrdsetel tingimustel – väline läbipaistvus võib endas aga peita kinniseid võimustruktuure ning hierarhiaid. Ja teisalt võib mõnikord võib olla väärtus – ning vahel lausa hädavajalik – ka läbipaistmatus.
2021. aasta Tallinna rakenduskunsti triennaal toob esile läbikumavuse loomingulise ja kriitilise potentsiaali. Olenevalt kontekstist võib läbikumavus paljastada midagi varjatut või varjata midagi näiliselt nähtavat. Seda võib mõista muutlikkusena, mis on täis korrastatud protsesside potentsiaalset energiat. See ei ole pelgalt vastaspoolustele üles ehitatud; see on vastassuunaline vool läbi mitmuste ning nähtavuse nüansside ja nende puudumise. See on pigem millekski saamine kui miski olemine.”
Kuraator: Stine Bidstrup
Töögrupp: Merle Kasonen, Anu Almik, Katre Ratassepp, Keiu Krikmann, Maret Sarapu
Kujundus: Kärt Maran
Graafiline kujundus: Marje Eelma, Martin Eelma (Tuumik Stuudio)
Installeerimine: Tõnu Narro, Mihkel Lember
Stine Bidstrup on Taani klaasikunstnik, õppejõud ja kunstiajaloolane, kes uurib oma loomingus optilisi fenomene. Ta tõlgendab ning loob klaasskulptuuride, -installatsioonide ning videote kaudu utoopilisi arhitektuurseid visioone.
Stine Bidstrupi huvitab taju, konteksti ja vaatenurga mõju visuaalse info mõistmisele ning ka see, kuidas inimese silm ja aju tegelevad pidevalt ümbritseva määratlemise ja mõtestamisega. Tema looming aktiveerib vaataja ning pakub ruumilisi ja taktiilseid kogemusi, kuid ei piirdu sealjuures vaid nägemis- ja kompimismeele kaasamisega, vaid hõlmab mälestuste ja sündmuste kaudu ka kultuurimälu.
Bidstrup on lõpetanud Rhode Islandi disainikooli, Taani Kuningliku Kunstiakadeemia disainikooli ning kunstiajaloo eriala Kopenhaageni Ülikoolis. Ta on õpetanud nii Taanis kui ka välismaal, alates 2007. aastast Taani Kuningliku Kunstiakadeemia disainikoolis, Wisconsin-Madisoni ülikoolis ning mitmetes suvekoolides, sh Pilchucki klaasikoolis ja Haystack Mountaini tarbekunstikoolis.
Bidstrupi stuudio asub Kopenhaagenis, klaasi käib ta puhumas Rootsis Smålandis. Teda esindavad Helleri galerii New Yorgis ja FUMI galerii Londonis. 2018. aastal liitus Bidstrup Ebeltofti klaasimuuseumi näitusenõukoguga ning 2019. aastal pälvis ta Taani kunstifondi kolmeaastase stipendiumi.
Linda Aasaru (Eesti), Andrew Bearnot (USA), Erin Dickson (Suurbritannia), Ditte Hammerstrøm (Taani), Heidi Bach Hentze (Taani), Sandra Kosorotova (Eesti), Eeva Käsper (Eesti), Julia Maria Künnap (Eesti), Helen Lee (USA), Jiyong Lee (USA), Eve Margus-Villems (Eesti), Reinoud Oudshoorn (Holland), Julija Pociute (Leedu), Helena Tuudelepp (Eesti), Sandra Vaka (Norra), Hanna-Maria Vanaküla (Eesti), Sissi Westerberg (Rootsi), Karlyn Sutherland (Suurbritannia), Grethe Sørensen (Taani) ja Wang & Söderström (Rootsi/Taani).