Mul on füüsika kraad ja töötan turuanalüütikuna. Ma olen kirjutanud kaks raamatut ja tegi kahekuulise kõnetuuri Suurbritannias. Mul on ka autism.
Täpsemalt, mul on hästi toimiv autism. Alustasin haridusteed üksuses, liikudes toetusega tavakooli. Olen muusik ja leian, et muusika aitab mind harjutamise rutiini ja korduste ning ka selle sotsiaalsete aspektide tõttu. Olen ka judos must vöö (1. DAN), armastan juhiste ja liigutuste täpsust.
Suurbritannias on umbes 700 000 autismi põdevat inimest ja põhjustel, mida ma hiljem selgitan, kalduvad nad tõenäoliselt teaduse ja tehnoloogiaga tegelevatele töökohtadele - ja neil võib olla nendes valdkondades väga edukas karjäär. Aga kuidas on elada autismiga?
Taju erinevaks olemisest
Minu jaoks on autismispektri häire (või ASD) negatiivne kirjeldus. Enamiku autistide jaoks sunnib nende kõrgelt korrastatud mõtteviis ümbritsevat maailma korrastamata pidama. Minu arvates saab autismist puude (kõige paremini toimivas otsas) ainult keskkonnas, kus eeldatakse, et olete seltskondlik, sest autistid ei mõista kirjutamata sotsiaalseid reegleid, millest kõik kinni peavad. See on natuke nagu vasakukäeline paremakäelistele mõeldud maailmas.
„Nähtamatu puue”
Autismi nimetatakse mõnikord nähtamatuks puudeks, sest see pole ilmne, kui vaadata kedagi, kui ta on autistlik või mitte. Autismi iseloomulik tunnus on see, et neil on inimestega raskusi.
Autism on natuke nagu vasakukäeline paremakäelistele mõeldud maailmas.
Autistid, eriti lapsed, suhtlevad sageli halvasti. Lapsena kästi mul alati inimesi vaadata, kui nad minuga rääkisid. Mulle ei meeldinud inimeste nägusid vaadata - see oleks minu jaoks häiriv, sest ma jälgiksin kellegi näo üksikasju, mitte tema näoilmet tervikuna. Nii et vau mõtlemise asemel on tal suur nina, parem oli mitte kellegi nägu vaadata. Kuid teised inimesed usuvad, et ma ei kuula, kui ma neid ei vaata, kuigi tavaliselt võiksin nende öeldut sõna-sõnalt korrata.
Autistidel on sisemine mõtteteooria välja arenemata, mistõttu neil on mõnikord raskusi teiste inimeste mõtte või kavatsuste väljatöötamisega. Lisaks on autistidel tõelisi raskusi mitteverbaalse suhtlemise mõistmisega. On üldtunnustatud, et enam kui 65% inimeste suhtlusest on mitteverbaalne - näoilmed, kehakeel, gestikulatsioon ja hääletoon. Kui te sellest aru ei saa, tähendab see, et autistid saavad vähem kui kolmandiku olemasolevast teabest (ja siis kasutavad inimesed väljendeid ja sarkasmi, mis tähendab, et nad mõistavad alles poolest ülejäänud 35%), seega pole ime, et autistid ütlevad või teevad seda vale asi. Neile tuleb sõnaselgelt õpetada, kuidas lugeda kehakeelt, õppida väljendite ja sarkasmi tähendust - samamoodi õpiksite näiteks võõrkeelt.
Teine omadus on see, et autistid on sageli jõhkralt ausad, mis võib tulla ebaviisakas või nüri. Nad ei mõista selliseid asju nagu sarkasm, iroonia, eufemismid või mis tahes väljend, mis on teistsugune viis öelda, mida mõtlete.
Teine raskusala on suhtlus, millest suur osa on tingitud nende loogilisest mõtteviisist, kuna autistid näevad asju pigem mustvalgena. See nägemisviis sobib matemaatika jaoks suurepäraselt, kuid kipub mitte nii hästi töötama inglise keelega, kus olulised on sarnasused ja nüansid. Klassikaline näide on vihmased kassid ja koerad. Autistliku inimese jaoks võib see olla väga segane, sest see ei saja sõna otseses mõttes kasse ja koeri. Isegi matemaatikas võib see ebaselgus tekkida. Pole sugugi ebatavaline, et autist, kellel palutakse esimest korda leida x, joonistab paberile noole, mis osutab x-le. Isegi matemaatikas, mis on aine, kus paljud autistlikud lapsed silma paistavad, tuleb küsimus üheselt sõnastada.
LOE JÄRGMINE: Mis on autism?
Hea ja selge suhtlus on autistidega suheldes hädavajalik. Inglise keel on täis kõnekäände, metafoore, kõnekeeliseid ja kujundlikku kõnet. Kui ma käisin nooremas koolis, siis minu väga sõnasõnalise mõtteviisi tõttu oli mul raske ja segane mõista, mida inimesed mulle öelda üritasid. Strateegia, mida kasutasime inglise keele mõtestamisel, oli see, et meil oleks harjutusraamat, kuhu kirjutaksin segase fraasi, joonistaksin pildi tähendusest, mis kõigepealt minu mõtetesse jõudis, siis mu tugiassistent kirjutaks õige tähenduse all.
Teine autismi sagedane tunnus on erihuvid - intensiivne huvi või kinnisidee kindla teema vastu. Inimesed nimetavad autismi põdevaid lapsi sageli oma lemmikainete või erialade väikese professorina. Nad teevad seda selleks, et aidata neil oma keskkonda kontrollida maailmas, mis on mõeldud neurotüüpsetele inimestele (autismita), samas kui enamikus igapäevastes tingimustes ei saa nad seda kontrolli all hoida. See kontrolli tagaajamine ajendab neid õppima kõike, mida konkreetsel teemal võimalik on. Need teemad on sageli üsna ebatavalised või ebaselged, näiteks pesumasinad, äravoolukatted, lambid või patareid. Mind huvitasid dinosaurused, haid, universum ja Pokémon, niivõrd kui keegi võis minult küsida kõike, mida ta nende teemade kohta teada soovis, ja ma ütlesin neile kohe.
Autism ja tööhõive
Minu jaoks polnud töö saamine lihtne. Tundsin, et olen ideaalselt sobiv igale tööle, kuhu kandideerisin, ega saanud aru, miks enamik neist mind ei intervjueeri!
Kui inimesed räägivad autismist, keskenduvad nad puudujääkidele ja mitte niivõrd võimetele. Kirjutasin oma CV-le, et mul on hästi toimiv autism ja kujutasin seda väga positiivses valguses, omades selliseid oskusi:
Olles väga keskendunud
Erakordne tähelepanu detailidele
Täpne
Usaldusväärne
Kiire õppija
Aus
Autistidel on pakkuda palju häid oskusi, mida sageli ei arvestata, kuid ettevõtted ja ühiskond saaksid neid hõlpsalt ja kasulikult rakendada. Kehvad sotsiaalsed oskused tähendavad aga sageli seda, et autismiga inimesi uuritakse intervjuu käigus. Mõni teist võis vaadata praegu BBCs näidatavat Employable Me'i ja seal oli suurepärane näide autistlikust noormehest (Brett), kes oli intervjuul lootusetu, kuid kui ta sai kahenädalase kohtuprotsessi, oli sellel töökohal fantastiline . Tegelikult hõlmas osa minu siin tehtud intervjuud praktilist testi, hinnates mind tähelepanu detailidele, mis on minu arvates palju parem viis minu sobivuse määramiseks tööle, mitte üksnes ebamääraste ja avatud küsimuste põhjal.
Mulle meeldib mõelda, et asjad paranevad, valgustatud ettevõtete suurenenud teadlikkus. Huvitav on see, et tehnoloogiaettevõtted näivad olevat proaktiivsemad kui paljud teised. Nii SAP kui ka Microsoft värbavad aktiivselt autistlikke töötajaid ja isegi Iisraeli kaitseväe visuaalse luure osakond on autistlikest töötajatest kasu saanud, kasutades ära nende erakordset visuaalse mõtlemise võimet ja tähelepanu detailidele, mis mõlemad sobivad loomulikult kõrgelt spetsialiseeritud õhuanalüüsi ülesandeks . Eelmisel aastal,Uus teadlaneNeurotüüpiliste nimega kaanefunktsiooni pole vaja rakendada - suurettevõtted jahivad autistlikke inimesi.
Nõudlus teadlaste ja nende autistlike omaduste järele on kasvav, näiteks tähelepanu detailidele, kõrge tehniline võimekus, loogiline lähenemine ülesannetele, kõrge kohusetundlikkus ja pikema aja vältel keskendumine. Ma arvan, et kui paarsada aastat edasi liikuda, võivad spektri inimesed teadussektori neurotüüpilisi näitajaid ületada. Kui midagi, võib see põhjustada selle, et inimesed ei räägi mitte autismispektri häirest, vaid neurotüüpsest häirest - ma ei tea, millised oleksid kriteeriumid ...
See artikkel ilmus algselt 2016. aasta aprillis, et toetada Dennis Publishingi 2016. aasta valitud heategevusorganisatsiooni KÕÕM (Autistliku spektri vanemate ühenduse lapsed). CASPA teeb fantastilist tööd noorte ja nende perede toetamiseks ning Michael Barton on heategevusorganisatsiooni patroon.