Eile Tartu maanteel Tallinna poole sõites kohtasin oma elus teistkordselt pensioniealist rullnokka. Nädal tagasi tegi üks neist sõbra suvila ees kohapeal oma žiguliga tiire, nii et kruusa lendas. Eile kimas üks Renault Clio mööda maanteed ja tegi uskumatuid möödasõite. Laupkokkupõrgete tõenäosus oli uskumatult suur. Esimene mõte oli mõnest noorest jobust roolis. Enne Tallinnat möödusime siis sellest kuldsest Cliost ja roolis oli minu üllatuseks hoopis pensioniealine vanamees. Uskumatu, aga isegi aeg ei tee mõnda inimest targemaks. Austa veel hallpead.
Lootsin, et puhkus on alanud, aga võta näpust. Tööl on toimunud suured muudatused, mis tähendab, et tuleb osa oma puhkusest ohverdada. Kas sellest head nahka sünnib, aga ma siiski loodan, näitab aeg.