Kui süvitsi analüüsida nimetatud teemasid, erti tuginedes toona valitsenud arusaamadele, tavadele ja faktidele, siis jõuame paratamatult tõdemuseni, et ilmselt ei olnud olemas mingit riigipööret ja Päts polnud ka mingisugune hullunud diktaator, riigireetur või inimsusevastaseid tegusid toime pannud autokraat. Toona lihtsalt toimis nn reaalpoliitika oma sise- ja välissuhetes, kus Eesti riik astus poliitilise eliidi toel oma sammud nii nagu õigeks peeti ning nii, nagu see üldse sellel hetkel oli ilmselt ainuvõimalik, arvestades kõiki valitsenud tegureid.
Aga üks asi väärib siiski rõhutamist - vapsidele tehti liiga. Ja võib-olla rehabiliteerimine toimus liiga hilinenult. Ühiskond oli oma šoki kätte saanud ja vaimselt nõrgenenud.
Alo Raun - Ajaloolased: võimalik, et 1939-1940 oleks hääletult alistunud ka demokraatlik Eesti