Pneumoonia pärast operatsiooni on kirurgias sageli esinev sündmus, mis on seotud nakatumise suure tõenäosusega nõrgestatud organismis. Ja see on üsna tõsine haigus, isegi terve inimese jaoks, rääkimata patsientidest, kes on läbinud operatsiooni. Kuidas toime tulla operatsioonijärgse kopsupõletikuga ja millised on selle ennetamise meetodid?
Kopsupõletiku mehhanism
Pneumoonia on rida põletikulisi protsesse, mis tekivad alumistes hingamisteedes - kopsudes. Tavalises elus on kopsupõletik sageli seotud pikaajalise külma, tuulega, märja ilmaga, jäises vees. Kuid haiguse areng aitab kaasa mitte hüpotermiale, vaid bakteritele, mis hakkavad muutunud kudedes ja veresoontes aktiivset tegevust alustama.
Kopsupõletiku põhjuslikud ained võivad olla erinevad mikroorganismid. Need on arvukad grampositiivsed (stafülokokid, streptokokid) ja gramnegatiivsed bakterid (E. coli) ja viirused ning seeninfektsioonid ja mükoplasmad jne. Kõik need kahjurid liiguvad perioodiliselt õhu kaudu ja tungivad inimese organismidesse. Aga kui tervislik puutumatus nendega kiiresti toime tulla, siis nõrgenenud jõu puudumine võitlemiseks. Nii areneb kopsupõletik.
Kopsupõletiku põhjused pärast operatsiooni
Postoperatiivsel perioodil nõrgeneb ka patsiendi immuunsus, mis võimaldab haiglasse nakatumist, mis võib olla üsna vähe, kehasse vabalt. Jah, hüpotermia haiglas on vaevalt võimalik, kuid on mitmeid teisi tegureid, mis suurendavad operatsioonijärgse kopsupõletiku tõenäosust.
- Voodi puhkus ja motoorse tegevuse puudumine.
- Suur verekaotus operatsiooni ajal.
- Üldanesteesia negatiivne mõju kehale.
- Suur tööaeg (rohkem kui 5 tundi).
- Samaaegsed haigused, nagu bronhiit, patsiendi kannatlik insult, südamehaigus.
- Hüpoksiaga sekkumise ajal või pärast seda.
- Pikaajaline kunstlik kopsu ventilatsioon operatsiooni ajal ja pärast seda.
Riskid kopsupõletiku püüdmiseks suurenevad patsientidel, kes läbivad rindkere. Samuti võib meditsiinitöötajate, samuti patsiendi sugulaste hooletus ja ebaausus olla seotud lisakahjustustega. Ebapiisavalt steriilsed instrumendid ja materjalid, mida kasutatakse operatsiooni ja sidemete puhul, patsiendi külastusrežiimi mittejärgimine ja haiglaravi eeskirjade rikkumine (ilma kinga kateteta, väliskülje kandmine, külm) - see põhjustab nakkusliku keskkonna kontsentratsiooni suurenemist ja postoperatiivse riski suurenemist koguda kopsupõletikku.
Muide! Statistika järgi areneb postoperatiivne kopsupõletik peaaegu igal teisel patsiendil. Ja selle tagajärjel sureb iga üheksas haigus sellest haigusest või sellega seotud tüsistustest.
Kuidas kopsupõletik ilmneb
Patsiendid ise segavad sageli nakkusliku koekahjustuse kui operatsioonijärgse kopsupõletikuna, sest mõned nende haiguste sümptomid on sarnased. Kuid kopsupõletik on raskem ja on problemaatilisem, seega peate tegema pädeva ravi määramiseks selge diagnoosi.
Postoperatiivse kopsupõletiku sümptomeid iseloomustab vilistav hingamine, mis hakkab piinaraku piinama. Ja see ei ole lihtsalt kurguvalu, mis kõrvaldatakse pärast paari köha, kuid raske hingamine, millega kaasnevad ilmsed vibratsioonid rinnus. Mõnikord saab neid kuulda ka ilma fonendoskoopita. Järk-järgult hakkavad nad esile kutsuma sügavat, püsivat köha, mis reageerib valu mõlemas või ühes kopsus.
Kasvanud temperatuur ei kahanenud. See tõuseb kiiresti, mõne tunni jooksul, kergendades patsiendi hinge veelgi. Köha suureneb, röga suureneb, muutub roostes. Magada on häiritud, sest vaba hingamine on raske: patsient ärkab pidevalt õhupuuduse ja köha tõttu. Sel juhul võib nasolabiaalne kolmnurk saada sinakas tooni.
Kudede infektsiooni sümptomite hulgas on ka palavik ja köha. Kuid hingamis-, röga- ja valu rinnal on juba postoperatiivsest kopsupõletikust.
Kuidas ravida operatsioonijärgset kopsupõletikku
Et mitte segada kopsupõletikku ägeda bronhiidi või tuberkuloosiga, teostavad arstid kõigepealt diagnoosi, mis võimaldab teil mõista, milline mikrobi põhjustas haiguse. Selleks võetakse patsiendil uriin ja vereanalüüsid, samuti röga seljas. Lisaks tehakse rinna röntgenikiirus.
Kopsupõletiku ravimise meetodid tervetel ja patsientidel on peaaegu samad. Ainus erinevus on patsientide teraapia tajumises ja selle rakendamise kestuses.
Antibiootikumid
Kõige tõhusama ravimi valimiseks, mille toime on suunatud teatud tüüpi bakterite hävitamisele ja haiguse üksikasjalikule diagnoosimisele. Antibiootikumi manustamise meetod (pillid, süstid, droppers) sõltub patsiendi ja tema elundite seisundist.
Antimikroobsed ained
Nad ei kuulu antibiootikumidesse. Antimikroobsete ravimite toime ei ole suunatud bakterite hävitamisele (antibiootikumid seda teevad), vaid selleks, et vältida tervete mikrofloora kahjustamist või taastumist nakkuse korral.
Mucolytics
Patsiendile võib olla raske köha, mitte ainult keha nõrgenemise, vaid ka värske õmbluse tõttu. Seetõttu aitavad mukolüütikud röga õhkuda ja hõlbustavad selle kerget tühjendamist.
Antikoagulandid
Lisaks nimetatakse see kopsudes tromboosi suure ohu korral. See ei ole harvaesinev patsient. Ja vereklombid raskendavad kopsupõletiku ravi. Seetõttu ei ole antikoagulandid üleliigsed.
Füsioteraapia
Esiteks on massaaž. Alguses on see rindkere löökpillid: see aitab lahjendada röga ja normaliseerida vereringet. Kui patsient suudab püsti tõusta, lisatakse seljahõõrdemassaaž, mis on efektiivne lima levimiseks kopsudes ja verehüüvete vältimiseks.
Teiseks on see sissehingamine. Aga nad on määratud ravi viimases etapis, kui kopsupõletik on juba hakanud taanduma. Seejärel aitab sissehingamine hingamisteid vabastada ja lõpuks taastuda.
Ravi ajal peab patsient olema ventileeritud ruumis. Kui ilm on välistingimustes soe, saate akna igal tunnil 5-10 minutit avada. Patsient on siin. Kui temperatuur väljaspool akna on alla 10-15 kraadi, tuleb patsient välja võtta ventilatsiooni ajaks (vähemalt 4 korda päevas).
Postoperatiivse kopsupõletiku tüsistused
Kopsude põletik pärast operatsiooni ei ole mitte ainult patsiendi paranemisperioodi ja selle piinarengu suurenemine, vaid ka oht, et ohtlikud tagajärjed võivad tekkida kuni surmaga lõppenuks. Kuid isegi kui inimene jäi ellu ja tal õnnestus haigust lüüa, on mõnedel tüsistustel aega arendada.
Kopsukomplikatsioonid
Alates sellest ajast kopsupõletik mõjutab kopse ja enamik tagajärgi, mis on seotud selle paari keha kaotusega. Seega võib tekkida parapneumooniline pleuriit, mida iseloomustab mädane röga pleurale. See on krooniline haigus, mille tõttu inimene pidevalt külmub. Parapneumoonilise pleuriidi korral suurenevad tuberkuloosi ja teiste raskete kopsuinfektsioonide tekkimise riskid.
Vähemalt ohtlikud kopsupõletiku kopsukomplikatsioonid pärast operatsiooni ei sisalda emüritust, kopsu või kopsupõletikku, millele järgneb elundi eemaldamine, bronh-obstruktiivne sündroom jne.
Ekstrapulmonaalsed tüsistused
Postoperatiivne kopsupõletik võib tekitada haigusi, mis ei ole seotud kopsuaparaadiga ja hingamisteedega. See on näiteks nakkusohtlik sepsis, mis tekib vereringes infektsiooni tõttu. See haigus põhjustab sageli kooma ja surma.
Lisaks võib kopsupõletiku taustal tekkida meningiit (ja see on kuulmislanguse või aju põletiku oht), südame ja veresoonte ägedad ja kroonilised haigused, DIC (vere hüübimishäired) jne.
Haiguste ennetamine
Kopsupõletiku riski vähendamiseks pärast operatsiooni peate alustama profülaktikat juba ammu enne haiguse avastamist, mis nõuab operatsiooni. St Iga isik, kes soovib oma tervist säilitada, peaks enne haigestumist võtma ennetavaid meetmeid.
Kopsupõletiku riskirühma võib jagada kahte alarühma. Esimene neist on need patsiendid, kes ei saa pärast operatsiooni teha kopsupõletiku vältimiseks peaaegu midagi. Teine on inimesed, kes suudavad oma elustiili muuta ja seega vähendada operatsioonijärgse kopsupõletiku ja muude haiguste ja tüsistuste tekkimise tõenäosust.
Operatsioonijärgse kopsupõletiku ravi ja ennetamine
Operatsioonijärgne kopsupõletik on operatsiooni kõige sagedasem tüsistus. Kopsupõletikud on operatsioonijärgsel perioodil leitud enam kui 60% juhtudest ja surmavad tulemused on kuni 15%.
Postoperatiivse kopsupõletiku põhjused
Kopsupõletiku tekkimise otsene põhjus pärast operatsiooni on nakkusetekitajad, mis sisenevad otse hingamisteedesse. Tavaliselt nimetatakse pärast operatsiooni esinevaid nakkusi ebatüüpilisteks.
Kõige sagedasemad kopsupõletiku patogeenid pärast operatsiooni:
- stafülokokk;
- Escherichia;
- pseudomonadid;
- Klebsiella;
- protei;
- enterobakter;
- Candida
Nosokoomilist või nosokomiaalset kopsupõletikku on raske ravida mikroorganismide resistentsuse tõttu antibiootikumidele. Seetõttu on pneumoonia ennetamine majanduslikult kasulikum kui keerulise ravi alustamine.
Postoperatiivse kopsupõletiku tekke provotseerivad tegurid on:
- stagnatsioon kopsu ringluses pika horisontaalse asendi tõttu;
- kopsuhüpoventilatsioon;
- kauakestev kunstlik ventilatsioon;
- bronhide terapeutilised ja diagnostilised manipulatsioonid.
Vastsündinutel, kes on enneaegselt tingitud hingamisteede vähestest arengutest, on vähenenud immuunsuse tõttu vanad inimesed vastuvõtlikumad tüsistuste tekkele pärast operatsiooni.
Kunstlik ventilaator on mõnikord ainus viis elu päästmiseks. Kunstliku ventilatsiooni läbiviimine postoperatiivsel perioodil võib kesta mitu tundi kuni kuu või rohkem.
Kopsudesse siseneva õhu koostis valitakse hoolikalt niiskuse ja gaasi kontsentratsiooni jaoks, kuid bronhide limaskesta, epiteel hakkab järk-järgult läbima patoloogilisi muutusi. Väikesed viljad lõpetavad oma kaitsefunktsiooni. Patogeensed ja tinglikult patogeensed mikroorganismid, mis jäävad pikka aega bronhide ja hingetoru pinnale, hakkavad paljunema ja põhjustama limaskesta põletikku.
Bronhoskoopia on ennetava meetmena või ravina kohustuslik kopsude taastamiseks teatud tingimustel. Mõnikord kahjustab manipuleerimise ajal bronhipuu sisepind juhuslikult. Limaskestade defektid soodustavad bakterite kiiret arengut ja nakkuse tungimist interstitsiumisse.
Kopsuarteri harudes esinevad väikesed verehüübed madalamast vena cavast on täiendav provokatiivne faktor kopsupõletiku tekkeks. Raske sepsise korral sisenevad bakteriaalsed emulsioonid vereringesse otse kopsu parenhüümi. Keerutab kopsude operatsioonijärgse trauma patoloogilise protsessi kulgu. Kesknärvisüsteemi kahjustused insultide ja vigastuste kujul aitavad vähendada normaalset ventilatsiooni ja infektsiooni.
Pärast operatsiooni pikka horisontaalset asendit visatakse mao sisu sageli hingetoru ja tekib aspiratsioonijärgne kopsupõletik.
Tüsistused pärast südame ja kopsu operatsiooni
Eriti pärast rindkere operatsiooni tekitab süda põletiku arenguks kõige soodsamad tingimused. Põhjused on järgmised:
- kopsukahjustus;
- külvamine eeloperatiivsetest mädastest fookustest;
- mikroemboolia koos kunstliku vereringega;
- rindkere jäik kinnitamine - hüpoventilatsioon.
Pärast ühe kopsu eemaldamist tekib eluohtlik seisund, kui patogeensed postoperatiivsed protsessid arenevad ainsa tervena kopsu. Bronhiaalõmbluse ebaõnnestumine ja vere ülekandmine känni võivad kaasa aidata kopsupõletikule.
Bronhi-kopsu-süsteemi samaaegsed haigused, nagu tuberkuloos, krooniline bronhiit, atelektaasid ja bronhektaas, aitavad kaasa raskele operatsioonijärgsele perioodile.
Pärast südameoperatsiooni tekivad kopsupõletiku vormis kõige sagedasemad tüsistused pärast nakkusliku endokardiitide sekkumist. Postoperatiivne suremus läheneb samal ajal 30% -le.
Kopsukoe põletiku teket soodustavad tegurid pärast südameoperatsiooni on:
- Operatsiooni kestus on üle 5 tunni.
- Massiivne trauma ümbritsevatele kudedele.
- Ekstrakorporaalne vereringe.
- Hüpoksia.
- Hüpotermia.
Iga korduv operatsioon, mis on ainus korrektne agressiivne ravi paljude haiguste korral, suurendab nakkuslike tüsistuste tekkimise riski mitu korda.
Sageli esineb kopsupõletik pärast kõhuoperatsioone kõhuõõnes, retroperitoneaalses ruumis ja väikese vaagna all. Pikk anesteesia, massiline verekaotus, eriti vähihaigetel, põhjustab põletiku tekkimist.
Aneemia, dehüdratsioon, soole parees - kõik see võib olla ka riskitegur. Veelgi enam, pärast kõhuõõne operatsiooni esinevad kõige sagedamini esimesed nädalad.
Kliinilised sümptomid ja diagnoos
Arvestades esmase haiguse sümptomeid ja operatsioonijärgse perioodi tõsist seisundit, tekivad kopsupõletiku diagnoosimisel suured raskused. Akuutse kopsupõletiku kõige sagedasema sümptomina võib kehatemperatuuri tõusu seostada paljude teiste protsessidega - operatsioonijärgse haavaga, vedeliku kogunemisega resektsioonipiirkonnas. Isegi vedeliku avastamine ultraheliga pleuraõõnsustes ei näita alati põletikulise komponendi olemasolu kopsudes.
Hingamisteede ja düspnoe järsk vähenemine peaks alati olema murettekitav. Kuid ainult röntgenmeetodid võivad diagnoosi küsimuse kindlasti lahendada.
Muudatused, mis viitavad patoloogilise protsessi arengule kopsudes:
- pulmonaarse bronhikuvandi kohalik tugevdamine;
- hägune infiltraat;
- bronhide-kopsu mustrite hajutatud amplifikatsioon.
Patogeeni eraldamine röga, neelu neerude, samuti bronhide aspireerimise abil saate täpselt kindlaks määrata etioloogia ja leida õige antibakteriaalne ravi.
Ravi ja profülaktika operatsioonijärgsel perioodil
Postoperatiivne ravi hõlmab peaaegu alati antibiootikumide väljakirjutamist nakkusliku tüsistuste ennetamiseks. Paljude ravimite suhtes resistentse ebatüüpilise taimestiku ühinemine raskendab nosokomiaalse kopsupõletiku ravimist.
Elustamis- ja intensiivravi tingimustes viiakse läbi bronhipuu aktiivne sanitaarkaitse, põletikuvastaste ravimite intravenoosne manustamine ja massilised infusioonid, mis aitavad kaasa üldise mürgistuse vähendamisele. Massiivse pleuraefusiooni tuvastamisel tehakse sisu läbitungimiseks ja kopsukoe sirgestamiseks läbitorkamise äravool.
Põhjustava haiguse tõttu erinevad ennetusmeetodid. Pärast südame ja rindkere operatsioone on võimalik soovitada kasutada antisekretoorseid ravimeid, et vältida trombembooliat.
Sagedased on patsientide varajane aktiveerimine postoperatiivsel perioodil ja füsioteraapia, kui ei ole vastunäidustusi. Kõige enimkasutatavad kaks enesetõrje meetodit, mis aitavad kaasa kopsukoe silumisele:
- õhupallide või pallide inflatsioon;
- õhu puhumine toru kaudu veega täidetud mahutisse.
Lihtsad manipulatsioonid võimaldavad suurendada bronhide rõhku, suurendada kopsude mahtu, mis mõjutab soodsalt kopsu parenhüümi funktsionaalse seisundi taastamist operatsioonijärgsel perioodil.
Postoperatiivne kopsupõletik: põhjused, ennetamine ja ravi
Kõige sagedasem tüsistus on operatsiooni järel - see on kopsupõletik. Statistika järgi on pärast operatsiooni pulmonaarsest süsteemist erinevad haigused. See on difuusne bronhiit ilma kopsupõletiku ilminguteta. Samuti on selliseid komplikatsioone: atelektaas, kopsuemboolia, pleuriit. Kopsupõletiku välimus sõltub haiguse tõsidusest, operatsiooni keerukusest ja kestusest ning operatsioonijärgsest taastumisest.
Varem, 20. sajandil, täheldati pärast operatsiooni sageli kopsupõletikku. Kui antibiootikume hakati meditsiinis laialdaselt kasutama, eriti operatsioonijärgsel perioodil, vähenes kopsupõletiku esinemissagedus järsult.
Infektsiooni tõenäosus
Periood pärast operatsiooni läbiviimist on patsiendi kõige olulisem taastav tase. On vaja hoiatada nii palju kui võimalik ja mitte anda tingimusi komplikatsioonide ilmnemiseks. Kuid kahjuks on väga raske, peaaegu võimatu saavutada ideaalseid tulemusi. See sõltub patsiendist, kaitsva funktsiooni arengutasemest ja haiguse raskusest.
Statistika järgi saavad umbes pooled kõikidest operatsioonijärgsetest patsientidest kopsupõletikku. Väga sageli on see tüsistus täheldatud pärast seedetrakti operatsiooni, eriti söögitoru, südame ja rinnakorviga. Pärast operatsiooni kõhuõõnes on täheldatud väga väikest protsenti komplikatsioone. Postoperatiivset kopsupõletikku on raske ravida, kuna patsiendil on operatsiooni tagajärjel nõrk seisund ja kopsude kahjustus. Ennetamine on oluline komplikatsioonide vältimiseks.
Postoperatiivne kopsupõletik on patsiendi suhtes väga salakaval ja ennekõike seetõttu, et see võib olla surmav.
Haiguse peamised põhjused
Nakkusohtlik patogeen on selliste komplikatsioonide nagu kopsupõletiku esinemise peamine tegur. Need väiksed mikroobid ilma probleemideta sattuvad hingamisteedesse ja asuvad kopsukudesse, kus nad hakkavad aktiivselt elundit paljunema ja kahjustama.
Kõige patogeensemad viirused, mis nakatavad kopsukoe ja põhjustavad kopsupõletikku, on järgmised:
- Staphylococcus.
- Pseudomonas.
- Candida.
- Klebsiella.
- Enterobakterid.
Pneumooniat on väga raske ravida, kui patsient haiglas haigestub. Selle põhjuseks on mikroobide resistentsus antibiootikumidele, mis on patsiendile määratud. Seda kopsupõletikku nimetatakse ka haiglas (haiglas). Seetõttu peaks arst kohe pärast operatsiooni viivitamatult tegelema selle komplikatsiooni ennetamisega, st ennetamisega. Esiteks, patsiendi jaoks on see kiire taastumine ja teiseks väiksem ravikulud.
On tegureid, mis põhjustavad operatsioonijärgset kopsupõletikku. Kõige olulisemad neist on:
- Vere stagnatsioon vereringe väikeses ringis (see aitab kaasa patsiendi positsioonile pärast operatsiooni, seljas).
- Vähenenud kopsukoormus ja madal hapniku tarbimine.
- Pikka aega on isik ventilaatoril.
- Erinevad protseduurid bronhide raviks ja diagnoosimiseks.
- Hingamisteede kaasasündinud või omandatud anomaaliad.
- Patsiendi vanus (vastsündinud, väikelapsed ja eakad).
Vastsündinud ja väikelapsed on vastuvõtlikud lapse arengu tõttu hingamisteede halvemuse tõttu. Vanemad inimesed on altid operatsioonijärgsest kopsupõletikust, mis on tingitud kaitsetegurite nõrgast funktsioonist, st immuunsusest.
Kopsude ventilatsioon
Äärmuslikel juhtudel on kunstlik hingamine patsientidele eluliin. Selle manipulatsiooni kestus sõltub patsiendi raskusest, mille kestus võib olla üks tund kuni kuus kuud. See seade loob optimaalsed tingimused hapniku sisenemiseks kopsudesse, kus niiskuse ja gaasi tase on ehitatud kõrgel tasemel. Aga kui seda kasutatakse pikka aega, siis on olemas konkreetne rikkumine bronhide limaskesta. See on ülimalt tähtis, sest patoloogiline häire ja põletiku ajal see kiht vähendab kaitset. Epiteelhaiguse kohas hakkavad mikroorganismid kogu organismis tungima, paljunema, levima ja vabastama toksiine.
Bronoskoopia
Bronhoskoopia viiakse läbi ennetus- ja ravimeetmete jaoks. Seda kasutatakse kopsude ja hingamisteede puhastamiseks ja desinfitseerimiseks. Selle meetodiga on trajektooride pinnale trauma. See toimub otse selle protseduuri ajal. Lisaks hakkavad mikroobid läbima vigastuse kohta ja mõjutavad inimese keha, halvendades juba nõrka seisundit.
Selle tagajärjel pärast operatsiooni
Põletikulise protsessi arendamiseks on soodsad tingimused toimingud, mis viiakse läbi südame ja hingamisteede kaudu. Selle nähtuse põhjus on:
- Rindkere tugev kinnitus (vähenenud hingamine).
- Verehüüvete teke väikese suurusega kunstliku vereringe tõttu.
- Kopsukoe kahjustused ja vigastused.
- Nakatunud infektsioon väljastpoolt.
Selline olukord on patsiendile ohtlik, kui tehakse kopsu resektsioon või selle täielik eemaldamine. Ja mikroobide tungimine teise kopsuni võib põhjustada ähvardava seisundi, isegi surma. Kui teostati bronhide operatsioon ja operatsioonijärgne õmblus oli halvasti paigutatud, võib tekkida verevool kopsu.
Teatud statistiliste uuringute kohaselt on meditsiiniteadlased tõestanud, et infektsioonilise endokardiidi südamekirurgia tulemusena tekib väga sageli operatsioonijärgne kopsupõletik. Iga kolmas patsient suri pärast seda operatsiooni.
Olulised on ka kopsukoe lüüasaamist põhjustavad asjaolud pärast südameoperatsiooni. Otsustavad on järgmised:
- Mida pikem on operatsioon, seda suurem on risk.
- Hapniku nälg.
- Kehatemperatuuri langus alla 36,6 kraadi.
- Ulatuslikud kahjustused lähedal asuvatele kudedele.
Peamine põhimõte on: mida pikem on patsiendil operatsioon, seda suurem on operatsioonijärgse kopsupõletiku risk. See kehtib suurema kirurgilise sekkumise kohta südamele. Kuid selline nähtus on samuti omane, kui toiminguid tehakse kõhuõõnes ja väikese vaagna elundites. Suure koguse vere kaotus, pikaajaline üldanesteesia tekitavad põletikulisi protsesse, sagedamini esineb see vähihaigetel. Oluline on see, et patsiendil tekib pärast operatsiooni aneemia, vedeliku kadu ja seedetrakti peristaltika. See põhjustab ka erinevaid komplikatsioone, sealhulgas kopsupõletikku.
Muud põhjused
Samuti tuleb märkida, et oluline on see, et kui väikseimad verehüübed hakkavad langema kopsuarteri harusse. See nähtus põhjustab mõne tunni jooksul kopsupõletikku. Verehüüve ummistab veresoonte, mille tulemuseks on isheemia, hingamispuudulikkus ja hingamispuudulikkus. Kui inimesel on sepsis, hakkavad emoliidid sisenema vereringesüsteemi, sisenedes edasi sellesse elundisse nagu kopsud. Kui teatud tingimustel on patsiendil pärast operatsiooni kopsukahjustus, süvendab see juba hävitavat seisundit. Kui esineb kesknärvisüsteemi talitlushäire, siis kopsude efektiivsus väheneb järsult, lisades infektsiooni.
Kui patsient lamab selja taha pärast horisontaalset asendit, hakkavad mao ja söögitoru sisu langema. Selle tulemusena halveneb aspiratsiooni tõttu patsiendi hingamine. Alustub operatsioonijärgne kopsupõletik.
Tõsine seisund võib tekkida, kui isik enne operatsiooni kannatas selliste haiguste all nagu: tuberkuloos, bronhiit, atelektaas, bronhiektaas.
Tüsistuste tunnused
Kopsupõletiku sümptomeid on väga raske kindlaks teha, sest pärast operatsiooni on endiselt olemas haiguse sümptomeid ja isiku üldist seisundit. Palavikust temperatuuri täheldatakse peaaegu alati pärast kirurgilist sekkumist - selle põhjuseks on operatsioonijärgne haav. Kuid siiski võib näidata mõningaid sümptomeid, mis võivad arstile pärast operatsioonijärgset kopsupõletikku määrata:
- Hingamishäire.
- Tsüanoos
- Vähenenud hingamisteede toime.
- Hajutatud laadi suurenenud kopsumustrid.
- Infiltratsiooni esinemine kopsude röntgenkuva pilvedena.
- Kopsujuure suuruse suurenemine.
Kaebused ja uurimine ei ole piisav, et öelda, et tegemist on operatsioonijärgse kopsupõletikuga. On vaja teha röntgen- ja ultraheliuuringuid.
Diagnostika
Postoperatiivse kopsupõletiku diagnoosimiseks vajab arst teatud ajavahemikku - on vaja täiendavaid uuringuid. Need kriteeriumid annavad teavet kopsupõletiku olemasolu või puudumise kohta:
- Röntgenuuring.
- Löökriistad.
- Palpatsioon.
- Auskultatsioon.
- Ultraheliuuring.
- Vere, uriini kliiniline analüüs.
- Röga analüüs.
- Patsiendi anamnees.
Röntgenikiirguse korral saate määrata piirkonna tumenemise, mis on selgelt eristatav tervete kopsuosade vahel. Vereanalüüsid näitavad leukotsütoosi, suurenenud ESR-i ja punaste vereliblede arvu vähenemist. Auskultatsioon võimaldab määrata patoloogilise hingamise. Mitmesugune hingeldamine, mida saab määrata hingamise ajal. Löökriistad, mis teostatakse rinnal, võivad anda igav heli. Ultraheliuuring on täiendav uuring ja seda kasutatakse sagedamini, kui pleuraõõnes on vedelikku. Temperatuur ei ole kõige olulisem kriteerium postoperatiivse kopsupõletiku määramiseks. Sageli esineb see kõikidel patsientidel pärast operatsiooni.
Pärast operatsiooni on soovitatav võtta rindkere röntgenikiirus, et vältida kopsupõletiku esinemist.
Ravi
Postoperatiivse kopsupõletiku ravi sõltub patsiendi tõsidusest ja protsessi arengust. Selles seisundis tekib kogu organismi mürgistus. Selle haiguse ületamiseks on vaja leida igale patsiendile individuaalne lähenemine. Selleks on vaja:
- Detoksikatsioonravi.
- Antibiootikumravi (tsefalosporiinid, makroliidid, fluorokinoloonid).
- Infusiooniravi
- Ravimid kehatemperatuuri vähendamiseks.
- Taaskasutusvahendid.
- Tromboosi ennetamine.
- Immuunsüsteemi stimuleerivad ravimid.
- Vitamiinravi.
Kopsupõletiku raviks tuleb kasutada mitmeid antibiootikume. Kõige tõhusam neist on: asitromütsiin, levofloksatsiin, klaritromütsiin, Ofloksatsiin. On ka tsefalosporiine - nad on alternatiivsed ravimid. Kõige sagedamini kasutati neid: tseftriaksoon, tsefasoliin, tsefoperasoon, Cefalex. Tsefalosporiinid manustatakse intravenoosselt. Antibiootikumid ühendatakse, et saavutada fookuse kiire taastumine ja hävitamine. Kui patsient on tõsises seisundis, kandke seejärel karbapeneeme (Meronem) + tsefalosporiine (Cefepime).
Kiire taastumise saavutamiseks on ette nähtud mukolüütilised ravimid. Nende ravimite toimeaine on karbotsüsteiin. See normaliseerib hingamiselundite saladust. Hingamiselundeid ümbritsevate näärmete rakkude funktsioon paraneb.
Tõhusa röga tootmiseks kopsudest ja bronhidest on vaja võtta uimastavaid (mukolüütilisi) ravimeid. Selle rühma esindajad on: Bromhexin, Mukaltin, Ambroxol. Samuti on vaja rakendada bronhodilataatoreid, näiteks: Salbutamol, Berodual, Atrovent. Need ravimid parandavad hingamist ja normaliseerivad süsteemi funktsiooni.
Kehatemperatuuri vähendamiseks kasutatakse palavikuvastaseid ravimeid. Nende ravimite esindajad: Analgin, Paratsetamool, Ibuprofeen. On hädavajalik tegeleda hingamisprotseduuridega ja kui patsiendi seisund seda võimaldab, siis füsioteraapia.
Röga kopsude puhastamiseks valitud ravim on Bromheksin. See normaliseerib kopsude funktsionaalsust, suurendab sekretsiooni. Kopsude pinnale vooderdatud epiteel hakkab aktiveeruma. Cilium silma epiteelist parandab ja normaliseerib pindaktiivse aine tootmist.
Detoksikatsioonravi seisneb tohutu koguse vedeliku kasutamises toksiinide eemaldamiseks. Kui patsiendi seisund ei võimalda vedelikku kasutada, on vaja vedelikku süstida veeni. Intravenoosne, saate sisestada glükoosi, Ringeri, füsioloogiliselt NaCl lahust. Mõningatel juhtudel võite hoida gemodezit.
Soodsat prognoosi võib oodata, kui järgite kõiki arsti ettekirjutusi
Ennetamine
Kopsupõletiku ennetamiseks operatsioonijärgsel perioodil tuleb järgida kõiki arsti ettekirjutusi. Operatsiooni vältimiseks on vajalik kopsupõletik, sest tulemused võivad patsiendile katastroofilised olla.
Komplikatsioonide vältimiseks on palju soovitusi. Ennetamise kõige olulisemad kriteeriumid:
- Täielik puhkus.
- Dieet
- Vedeliku aspiratsioon kopsuelundist.
- Võimaluse korral vahetatakse patsiendi kehahoiakut sageli.
- Hingamisteede võimlemine.
- Õhupalli täitmine.
- Patsiendi tegevuse taastamine.
Samuti on ettevalmistavaid ennetusmeetmeid:
- "Lihtne" toitumine.
- Vitamiinravi.
- Glükoosilahuse intravenoosne manustamine C-vitamiiniga
- R-massi ülekanne (nõrgenenud patsientidele).
- Puhastage lima suu enne operatsiooni.
- Digitalise 0,05 pulbri määramine 4 korda päevas (vanematele inimestele, halva vereringega).
Dieet pärast operatsiooni mängib ühte põhitegurit keha taastamiseks ja kopsupõletiku vältimiseks pärast operatsiooni. Kasutada tuleb nii vitamiine kui mineraale sisaldavaid haigestuvaid toiduaineid ja raviskeemi. Need peavad olema sellised, et need imenduvad ja imenduvad organismis kiiresti.
Kõige olulisemad söömise kriteeriumid:
- Piimatooted.
- Mahlad, kuivatatud puuvilja kompotid.
- Puree köögivili.
- Toit, mis sisaldab maksimaalset toitaineid.
- Kala ja liha madala rasvasisaldusega sordid.
- Joo piisavalt vedelikke.
Keha tugevdamiseks võib arst määrata vitamiinide võtmise.
Tuleb meeles pidada, et operatsioonijärgne kopsupõletik on kõigi võimalike kõige raskem tüsistus. Kui patsienti ajas aidatakse, on kõrvaltoimete oht minimaalne. Kopsupõletiku ravi ja ennetamine on vajalik tõsiselt. Kõikide standardite täitmata jätmine ja kopsupõletiku hiline ravi võib lõppeda surmaga.
Postoperatiivne kopsupõletik - põhjused, sümptomid, ravi
Artiklis kirjeldatakse seda tüüpi operatsioonijärgseid tüsistusi, nagu kopsupõletik. Kirjeldatud on haiguse põhjused ja sümptomid, ravimeetodid ja ennetamine.
Kirurgide praktikas on üheks kõige sagedasemaks tüsistuseks operatsioonijärgne kopsupõletik. See süvendab patsiendi seisundit ja aeglustab paranemist. Pärast operatsiooni võib tekkida kopsupõletik, kuid sagedamini on see sekkumine rinnale.
Patoloogia olemus
Postoperatiivne taastumine on patsiendile ja raviarstile väga oluline periood. On oluline, et ta jätkas komplikatsioone ja taastumine toimuks võimalikult kiiresti. Kahjuks esineb sellist komplikatsiooni nagu kopsupõletik üsna sageli.
Nõrgenenud keha ei suuda võidelda stafülokokkide, Candida ja enterobakterite põhjustatud nakkustega, mistõttu nad hakkavad aktiivselt paljunema. Nosokoomilised patogeenid on resistentsed antibiootikumide suhtes ja seetõttu on pärast operatsiooni tekkinud kopsupõletikku raske ravida ja surmajuhtumite protsent on üsna kõrge.
Sõltuvalt patogeneesist on tavaline, et kopsupõletik jagatakse primaarseks ja sekundaarseks. Primaarne kopsupõletik on komplikatsioon, mis tekib vahetult pärast operatsiooni.
Vioriaalne kopsupõletik on omakorda jagatud mitmeks tüübiks:
Kõige raskem on selle komplikatsiooni tekkeks vastsündinutel, eakatel, nõrgenenud immuunsusega patsientidel.
Põhjused
Kopsude põletik pärast operatsiooni on mitmete provotseerivate teguritega arenguks:
- mao sisu viskamine hingetoru;
- bronhoskoopia ajal bronhide limaskesta kahjustus;
- stagnatsioon kopsu ringluses;
- kopsuhüpoventilatsioon;
- kehatemperatuuri alandamine anesteesia ajal;
- verehüüvete ilmumine kopsudes;
- soolestiku parees.
Tüsistuste tekke peamine põhjus on nakkuslike patogeenide sisenemine hingamisteedesse. Pneumoonia pärast südameoperatsiooni esineb sagedamini, sest see on kõige traumaatilisem sekkumine.
Teised haigused, nagu kopsu tuberkuloos, bronhiektaas ja krooniline bronhiit, aitavad kaasa kopsupõletiku arengule ja raskele kulgemisele. Kui üks kops eemaldatakse, tekib põletikulise protsessi tekkimisel ülejäänud kopsudes eluohtlik seisund.
Sümptomid
Kopsupõletikul pärast operatsiooni soolestikus või teistes organites on peaaegu samad sümptomid nagu klassikaline kopsupõletik. Haigus areneb 2–3 päeva pärast operatsiooni ja on raske.
Patsient kurdab palavikku, köha koos röga, hingamisraskust, õhupuudust, nõrkust. Diagnostikat raskendab asjaolu, et patsiendi seisund pärast operatsiooni võib olla üsna raske.
Diagnostika
Õige diagnoosi kindlakstegemiseks viib arst põhjalikult läbi, sest haiguse põhjused võivad olla erinevad:
- Kliiniline uuring. Erilist tähelepanu pööratakse kopsude kuulamisele. Tavaliselt kuulevad kopsude kahjustatud piirkonda märjad käpad. Löökriistad annavad igav heli.
- Röntgen Määratakse kindlaks tumenemise ala, mis on selgelt piiratud kopsu tervest osast ja bronhopulmonaarsest mustrist (fotol).
- Röga analüüs. Määrab patogeeni tüübi, selle tundlikkuse antibiootikumide suhtes, mis võimaldab teil täiendavat ravi kohandada.
- Vereanalüüs Täheldatakse kõrget leukotsüütide ja ESR taset.
- CT Kõige informatiivsem meetod võimaldab teil täpselt määrata kopsukahjustuse astet. Kuid menetluse maksumus on üsna kõrge.
Vajadusel võib määrata täiendavaid uurimismeetodeid - rindkere ultraheli, bronhoskoopiat.
Ravi
Ravige saadud operatsioonijärgset kopsupõletikku samaaegselt põhihaigusega. Samu terapeutilisi meetmeid rakendatakse klassikalise kopsupõletiku puhul.
Ravimiteraapia
Kasutatakse erinevaid ravimite rühmi, mis pakuvad etiotroopset ja sümptomaatilist ravi.
Tabeli number 1. Sageli määratud ravimid:
Kopsupõletik pärast operatsiooni
Iga operatsioon võib viia tüsistuste tekkeni. Kopsupõletik pärast operatsiooni on üks kõige sagedasemaid tagajärgi rinnakorvi organite käsitsemisel. See areneb taastumisperioodi jooksul ja tal on mitmeid funktsioone. Seda tüüpi tüsistus võib esineda ka teiste organite kirurgiliste sekkumiste puhul, alates aju ja soolte vahel.
Postoperatiivse kopsupõletiku sümptomid
Postoperatiivse kopsupõletiku kliinilised ilmingud on sageli madala spetsiifilisusega ja nõuavad hoolikat diferentsiaaldiagnoosi. Haiguse algperioodil võivad sümptomid varieeruda sõltuvalt operatsiooni asukohast ja iseloomust, inimkeha individuaalsetest omadustest. Näiteks noortel patsientidel on kaitsevõime nende tipus, mis tähendab, et tüsistus ilmneb tavaliselt kergelt. Kuid on mitmeid olulisi märke, mille kohaselt kogenud spetsialist võib kahtlustada patoloogilise põletikulise protsessi teket kopsudes. Nende hulgas on kõige olulisemad järgmised sümptomid:
Kõrge kehatemperatuur
- suurenenud kehatemperatuur, mis ei ole selgelt seotud sekkumise kohaga;
- õhupuudus, õhupuudus;
- kaebused valu kohta rinnus, peamiselt sissehingamise ajal ja võimaluse korral ka hingamisel;
- köha (eeldusel, et sekkumist ei iseloomusta sarnane reaktsioon), röga tootmine.
Kopsupõletiku äratundmiseks, mille kujunemine toimus operatsiooni tulemusena, võib arst praktiseerivate arstide jaoks kasutada spetsiaalselt kavandatud algoritme. Õigeaegne diagnoosimine on äärmiselt oluline, sest kaugelearenenud juhtudel võib komplikatsioon ohustada patsiendi elu.
Võimalikud põhjused
Üheks oluliseks teguriks, mis põhjustab kopsude põletiku arengut pärast operatsiooni, on mehaanilise ventilatsiooniga anesteesia kasutamine - kopsude kunstlik ventilatsioon. Selliste manipulatsioonide korral langeb tinglikult patogeenne taimestik peaaegu täielikult hingetoru limaskestale ja selle mehaanilised kahjustused on samuti võimalikud. Pärast seda muutub patsiendi keha nõrgenenud seisundi tõttu patogeenide bronhidesse ja kopsualveolidesse pääsemine palju lihtsamaks. Sellisel juhul ei pruugi nakkus tungida alumiste hingamisteede sisse, sest selleks on vaja teatud tingimusi.
Kopsupõletiku tekkimise tõenäosust pärast operatsiooni mõjutavad järgmised tegurid:
Nõrk immuunsus
- patsiendil on esinenud hingamisteede kroonilisi haigusi;
- vere tungimine, mao sisu bronhipuu, millele järgneb nende eemaldamiseks vajalike traumaatiliste meetmete rakendamine;
- vähenenud immuunsüsteemi kaitsevõime;
- südamepuudulikkuse esinemine;
- endokriinsüsteemi ja hüpovitaminoosi patoloogiad;
- trombemboolilised tüsistused operatsiooni ajal;
- intensiivne dehüdratsioon, hüpokaleemia.
Lisapõhjused, mis suurendavad kopsupõletiku tekkimise riski, on järgmised:
- vanus;
- suur maht ja kestus (2 tundi või rohkem) operatsioonist;
- immuunsust pärssiva ravi kasutamine - tsütostaatikumid, glükokortikosteroidid või kiiritusravi.
Isikud, kellele on postoperatiivsel perioodil näidatud ventilla, vajavad pidevat pneumoonia arengu jälgimist. See kehtib ka patsientide kohta, kellel on tõsine seisund ja kes on läbinud trahheostoomia - trahheaõõne anastomoosi teke keskkonnaga.
Diagnoosimine
Pärast patsiendi küsitlemist jätkab arst stetofonendoskoopiga, mis pärast operatsioonijärgset kopsupõletikku võib pakkuda põhjalikku teavet. Hingelduse olemasolu, kopsukoe tihenemise märgid - kõik see viitab vajadusele ühendada täiendavaid uurimismeetodeid, nii instrumentaalseid kui ka laboratoorsed.
Kopsupõletiku diagnoosimisel kui operatsioonijärgset komplikatsiooni võetakse järgmised meetmed:
Rindkere röntgen
- Esimene on määratud rinnaõõne radiograafia. See võib aidata mitte ainult diagnoosi tegemisel, vaid ka patoloogia arengu mehhanismi jälgimisel antud juhul.
- Patsiendi seisundi hindamiseks võetakse kliiniline analüüs verd. See annab teavet keha üldise seisundi kohta: intoksikatsiooni aste, põletikuline reaktsioon ja immuunvastus. Olulised näitajad on leukotsüütide tase, leukotsüütide valem ja erütrotsüütide settimise määr.
- Täiendavate andmete saamiseks võib manustada biokeemilist vereanalüüsi, et määrata, kas põletikuliste markerite tase on suurenenud: C-reaktiivne valk ja fibrinogeen. Kuid need arvud ei ole konkreetsed. Nii esimene kui teine võib suureneda mis tahes põletikulises protsessis, näiteks apenditsiidi või püelonefriidi korral.
- Lisaks on kopsupõletiku kõige efektiivsema ravi määramiseks oluline luua kindel patogeeni tüüp - mikroorganism, mis provotseerib põletikku. Selleks kasutatakse põhimeetodina röga bakterioloogilist uurimist. Mõnel juhul viiakse bronhoskoopia läbi materjali proovide vabastamise otse alumiste hingamisteede kaudu.
- Tõsises seisundis või varjatud pildis võib ette näha tehnika, nagu pleuraõõne ultraheliuuring.
Ravimeetodid
Narkootikumide tarbimine
Õigeaegne ja individuaalne ravirežiimi valik on garanteeritud võitlus sellise komplikatsiooni kui kopsupõletiku pärast pärast operatsiooni. Taktika aluseks on etioloogiline ravi, mille eesmärk on võidelda haiguse põhjustajaga konkreetsel juhul. Arvestades, et kõige sagedamini postoperatiivset kopsupõletikku põhjustavad bakterid, on antibiootikumid peamised ravimid. Konkreetse tööriista valimisel võetakse arvesse patsiendi seisundi tõsidust, teatud ravimi talumatuse võimalikku esinemist.
Reeglina valitakse mitu antibiootikumi. Kõige sagedamini määratud on järgmised:
Asitromütsiini kapslid
- makroliidid - asitromütsiin, klaritromütsiin, erütromütsiin;
- fluorokinoloonid II-III põlvkond - Ofloksatsiin, Levofloksatsiin;
- Tsefalosporiinid - tseftriaksoon, tsefasoliin, tsefalexiin.
Patsiendi tõsise seisundi korral on näidustatud tugev kombinatsioonravi (karbapeneemid ja tsefalosporiinid). Stafülokokk-kopsupõletiku korral on mõistlik määrata patsiendile penitsilliinid, sealhulgas kaitstud (amoksitsilliin + klavulaanhape).
Selle postoperatiivse komplikatsiooni keerulises ravis kasutatakse ka:
- mukolüütilised ained - nad normaliseerivad hingamist ja avaldavad efekti;
- palavikuvastane - püsiva palaviku korral;
- Glükoosi, füsioloogiliste ja soolalahuste intravenoosne manustamine - kui patsient ei suuda võtta vajalikke vedelikke ja toitaineid iseseisvalt.
Põhjalik lähenemine võimaldab teil saavutada haiguse soodsa tulemuse ja vältida negatiivsete tagajärgede teket.
Füsioteraapia ja folk õiguskaitsevahendid
Lisaks ravimitele on füsioteraapia kopsupõletiku ravi oluline komponent. See toimub pärast ägeda põletikulise protsessi lõppemist ja võib hõlmata erinevaid tehnikaid: UHF, elektroforees, ultraviolettkiiritus, erinevad rakendused, sinepiplaastrid.
Postoperatiivsete tüsistuste ravis on lubatud kasutada traditsioonilisi meditsiinimeetodeid. Efektiivsed looduslikud roosid ja pärnad, aloe ja kase pungade infusioonid. Võib olla kasulik sissehingamine, mis põhineb mädarõigas, jahubanaanil, mesi. Nende meetodite rakendamisel, eriti kui laps on haige, on oluline konsulteerida arstiga.
Ennetavad meetmed ja prognoos
Postoperatiivse kopsupõletiku ennetamisel on oluline punkt, et spetsialisti juhised on täielikult täidetud. Nende hulgas on järgmised peamised soovitused:
- Vastavus ettenähtud režiimile, kui tegemist on tõsiste südametegevuste, rindkere ja kõhu, aju - see on täielik puhkus;
- vajadusel regulaarselt vedeliku aspiratsioon hingamisteedelt;
- pidev muutus patsiendi asendis voodis (nii palju kui võimalik) stagnatsiooni vältimiseks;
- ettenähtud dieedi täpne järgimine;
- terapeutilise võimlemise tutvustus;
- patsientide aktiivsuse järkjärguline taastumine.
Sellist lihtsat treeningut peetakse profülaktiliseks harjutuseks, mis takistab kopsude komplikatsioonide teket pärast operatsiooni. Lisaks režiimi meetmetele kasutatakse ka eriarstiabi:
Vitamiinravi
- vitamiiniteraapia;
- digitaalse pulbri määramine eakatele inimestele, et parandada vereringet;
- glükoosilahuse sisseviimine C-vitamiiniga intravenoosselt.
Nende toodete hulgas, mis aitavad tugevdada nõrgestatud keha, on võti piim, kuivatatud puuvilja kompotid ja köögiviljapüree, lahja liha ja kala. Neil on positiivne mõju söögitoru, mao ja soolte aktiivsusele, varustatakse keha toitainetega. Tüsistuste tekke vastu võitlemisel on oluline rikkalik joomine ja dieedi järgimine. Patsiendi raske operatsioonijärgse seisundi korral määratakse toitumisalased soovitused eraldi.
See komplikatsioon iseenesest ei möödu. Taastumise prognoos pärast operatsiooni ja kopsupõletiku ravi on soodne ainult õigeaegse ravi korral.
Postoperatiivse kopsupõletiku oht ja ravi
Pärast operatsiooni nõuab patsiendi keha reeglina erilist ja tähelepanelikku ravi. Nõrgestatud immuunsust on raske takistada nakkuslike ja viiruslike mõjude suhtes. Seetõttu tekivad mõnikord sellised operatsioonijärgsed tüsistused nagu nakkushaigused või kopsupõletik pärast operatsiooni.
Kopsu põletikuline protsess areneb kõige sagedamini pärast operatsiooni rinnal, südames, söögitorus. Selliste kirurgiliste sekkumistega on palju tegureid, mis provotseerivad kopsude infektsiooni ja seetõttu suureneb põletikulise haiguse oht selliste patoloogiatega mitu korda.
Keeruline operatsioon rinnal
Arstid eristavad mitut liiki operatsioone, mille järel kõige sagedamini esinevad hingamisteede operatsioonijärgsed tüsistused. Esiteks on oht, et patsiendid, kes on läbinud operatsiooni rinnal, on ohus. Kopsupõletik pärast selliste toimingute edenemist järgmiste tegurite taustal:
- võimalikud kopsuvigastused operatsiooni ajal;
- nakkusliku sisu tungimine kopsukoesse infektsioosse fookuse avamisel rinnus;
- mikroemboli, mis on tekitatud kardiopulmonaalse möödaviigu süsteemi poolt, mis on paigaldatud patsiendi seisundi stabiliseerimiseks operatsiooni ajal;
- rindkere jäik kinnitamine ühes asendis kopsu hüpoventilatsiooni ajal.
Komplikatsioonid tekivad ka siis, kui üks kops eemaldatakse, kuna teine suurendab oluliselt koormust. Võimalikud operatsioonijärgsed tüsistused ja bronhiaalõmblus.
Tüsistused pärast südameoperatsiooni
Keeruliste kirurgiliste sekkumiste ohtu kujutavad ka südame- või südamelihase operatsioonid. Eksperdid märgivad, et enamik rasketest ja akuutselt progresseeruvatest kopsupõletikujuhtudest pärast operatsiooni on pärast südame operatsiooni. Peamised patoloogiat provotseerivad tegurid on järgmised:
- kirurgilise ravi kestus, kuna kõik südameoperatsioonid kestavad kauem kui 5 tundi;
- enamikul juhtudel on selliste keeruliste toimingutega vajalik paigaldada kunstlik vereringe süsteem, mis mõjutab negatiivselt kopsude süsteemi toimimist;
- Mõned kirurgilised sekkumised on keerulised lähedal asuvate kudede ja elundite trauma tõttu, mis seejärel põhjustab kopsu komplikatsioone, näiteks kopsupõletikku.
Kõrge operatsioonijärgse kopsupõletiku risk ja südame korduv kirurgiline ravi, kuna rindkere korduv avamine mõjutab oluliselt hingamisteede kui terviku normaalset toimimist.
Patoloogia peamised põhjused
Spetsialistid tuvastavad ka mitmeid peamisi põhjusi, mis aitavad kaasa operatsioonijärgsete tüsistuste tekkele ja progresseerumisele hingamisteedes. Postoperatiivne kopsupõletik võib hakata progresseeruma pärast kokkupuudet otseste põhjustega:
- nakkusetekitajad. Arstid määravad neile olulise rolli põletikulises kopsuprotsessis osalemisel: operatsiooni ajal väheneb immuunvastuse kvaliteet järsult, mis viib stafülokokkide, pneumokokkide, streptokokkide aktiveerumiseni;
- hingamisteede haigused, närvisüsteemi ja veresoonte süsteemide kahjustused patsiendi ajaloos;
- pikaajaline anesteesia ja märkimisväärne verekaotus kirurgilise sekkumise tulemusena;
- vere stagnatsioon kopsu ringluses pikaajalise anesteesia taustal ja keha sunnitud asend horisontaalasendis;
- hapniku nälg mitu tundi;
- kopsuarteri tromboosi protsess.
Infektsioonilise endokardiidi ravimise ajal suureneb kopsu põletikuliste tüsistuste oht mitu korda. Spetsialistidel on raske vältida postoperatiivsete patoloogiate tekkimist patsiendil ja nõrgenenud immuunsüsteemiga patsientide kirurgilises ravis.
Põletikulise kopsuprotsessi sümptomid
Kopsude operatsioonijärgse põletikulise protsessi sümptomaatilist iseloomu iseloomustab ähmane pilt. Lisaks võib patsiendil diagnoosida sarnaseid sümptomeid teiste komplikatsioonide progresseerumise taustal, mis on seotud operatsioonijärgse armi infektsiooniga või paranemisega.
Patoloogilise protsessi esimesed ilmingud tunnevad end juba 2-3 päeva pärast patsiendi operatsiooni.
Postoperatiivse põletikulise protsessi progresseerumise diagnoosimiseks võib olla ainult arst, kes viib läbi patsiendi põhjaliku uuringu ja üksikasjaliku uurimise.
Patoloogia diagnoosimise põhimõtted
Patoloogilise komplikatsiooni diagnoosimine ei ole kerge, arvestades asjaolu, et patsiendi operatsioonijärgne seisund on üsna tõsine. Kui kahtlustate kopsupõletikku, kuulab arst kõigepealt hingamisteid ja määrab seejärel täiendava põhjaliku uuringu.
- Radiograafias vaatavad spetsialistid pulmonaarse süsteemi seisundit ja määravad kahjustuse asukoha.
- Verepilti kliinilistes indikaatorites diagnoositakse leukotsüütide märkimisväärne suurenemine ja erütrotsüütide sadestumiskiiruse näitajate suurenemine.
- Bakterioloogiline röga külv aitab määrata haigustekitajat ja korrigeerib antibiootikumiravi.
Mõnel juhul võib arst määrata patsiendile täiendavaid uuringuid: bronhoskoopia bronhide erituste proovide analüüsimiseks, pleuraõõnte ultraheliuuring.
Ravi kopsu tüsistuste raviks
Postoperatiivsel perioodil nõrgeneb haige inimese puutumatuse seisund, mistõttu keha on raske toime tulla mis tahes infektsiooniga, sealhulgas pneumokokkiga. See asjaolu muudab ravi palju raskemaks, sest spetsialistil võib olla raske valida kõige vähem agressiivse toimega antibiootikumi.
- Antibiootikumravi kohandatakse sõltuvalt patsiendi seisundist ja tuvastatud patogeeni liigist. Ravimi annuse ja manustamisviisi valik sõltub ka patsiendi üldisest seisundist. Patoloogia keeruliste vormide raviks rakendatakse antibiootikumi intravenoosset manustamist järgneva üleminekuga suukaudsetele ravivormidele.
- Postoperatiivse kopsupõletiku antimikroobset ravi täiendatakse enamasti põletikuvastaste ravimitega.
- Operatsiooniga nõrgenenud ja kopsupõletiku poolt raskendatud patsient vajab tromboosi ennetamise kulgu. Selleks määravad arstid hepariinravi. Mõnel juhul on patsiendile määratud ka aspiriini.
- Mucolytics aitavad kaasa röga väljavoolule, mistõttu nende spetsialistid määravad kohustuslikus korras pneumooniaga postoperatiivsed patsiendid. Arvestades, et inimesel on pärast operatsiooni mõnda aega istuv eluviis, on bronhide lima iseseisev vabastamine raske, mistõttu muutuvad mukolüütilised ravimid keeruliseks põletikuvastaseks raviks.
- Spetsiaalse massaaži kursus aitab taastada vereringet hingamisteedes ja vähendada keha üldise joobeseisundi ilminguid.
- Inhaleeritakse patsiendile juba taastumise staadiumis, kui haiguse ägeda ilmingu sümptomid taanduvad.
Raske kopsupõletiku ravimisel antakse patsiendile kopsude äravool, aspiratsioon on ette nähtud. Põletikulise kopsu protsessi rasked vormid nõuavad täiendavat mehaanilist ventilatsiooni.
Postoperatiivse kopsupõletiku ennetamine
Eksperdid juhivad oma patsientide tähelepanu asjaolule, et pärast operatsiooni vajab keha pikka taastumist ning kopsupõletiku vormis esinevad komplikatsioonid raskendavad ja raskendavad taastumisprotsessi.
Eriline profülaktika aitab ennetada operatsioonijärgset kopsupõletikku.
- Keerukate kirurgiliste sekkumiste korral määravad arstid oma patsientidele operatsioonijärgse antibiootikumravi kursuse, mille eesmärk on võidelda nakkusetekitajate ja viiruslike patogeenide vastu, mis aitavad kaasa kopsupõletiku postoperatiivsete vormide esinemisele ja progresseerumisele.
- Patsiendile määratakse ravimeid, mis aitavad vähendada intoksikatsiooni ja põletikuvastaste ravimite taset.
- Pärast operatsioone rinnal ja südamel määratakse patsiendile antisekretoorseid ravimeid, mis soodustavad lima eemaldamist bronhidest ja puhastavad kopse.
- Taaskasutamise staadiumis määravad arstid patsiendile füsioteraapia kursuse, parandavad füüsilise tegevuse viisi, nõuavad isikliku hügieeni reeglite järgimist.
Pika operatsioonijärgse taastumisega, kui patsient elab piiratud motoorse aktiivsuse režiimis, määrab arst ette massaažiprotseduurid vereringe normaliseerimiseks ja kopsu süsteemi hingamisteede taastamiseks. Kõige lihtsamad harjutused, mis soodustavad kopsukoe sirgendamist, on järgmised:
- balloonimine;
- õhu puhumine klaasmahutisse veega läbi õlgede.
Patsiendile tehtavad lihtsad harjutused võivad päevasel ajal mitu korda iseseisvalt teha.
Dieetteraapia operatsioonijärgse kopsupõletiku raviks
Postoperatiivse kopsupõletikuga patsiendi taastamisel on oluline organiseeritud toitumine ja kindlustamine. Patsiendid, kes on läbinud keerulise operatsiooni, on mõnda aega nõudnud spetsiaalselt kergesti seeditavate toitainete segusid. Lisaks kohandavad arstid patsiendi edasist dieeti, sealhulgas selles:
- toiduained, mis sisaldavad palju kasulikke mikroelemente ja happeid;
- köögiviljapüree ja mahlad;
- liha ja kala kergeid toidukordi;
- piimhappe tooted.
Patsiendile taastumise etapis lisab arst patsiendile vitamiiniravi, valib patsiendile optimaalse vitamiinide ja mikroelementide kogumi.
Pneumooniat, mis esineb operatsioonijärgse perioodi komplikatsioonidena, peetakse keeruliseks ja ohtlikuks haiguseks ainult siis, kui patsienti ei hooldata õigeaegselt. Me ei tohiks ignoreerida ennetust, mille eesmärk on vältida selle põletikulise patoloogia progresseerumist, sest kopsupõletiku operatsioonijärgsete vormide surma tõenäosus on endiselt suur.