Kaks teadlaste gruppi uurisid eraldi TRAPPIST-1 süsteemi ja tuvastasid peamised probleemid planeetide elu tekkimisel. Loomulikult on kogu nina täht. See on punane kääbus, mis on päikese suhtes madalam ja tugevam. See pöörleb kiiresti ja kiirgab ultraviolettkiirgust.
Esimene meeskond uuris, kuidas temperatuur mõjutab planeetide ökoloogiat ja arengut, ning kontrollis ka seda, kas ultraviolettkiirgus võib hävitada seitsme planeedi atmosfääri. Kõik need asuvad lähemal kui Maa-Päikese vahemaa ja kolm on elamiskohas.
Elu otsimisel pööravad teadlased tähelepanu eluruumile, kuna see annab tingimused vedeliku olemasolu saavutamiseks planeedil. Kuigi see on vaid üks tegur, mis mõjutab keskkonna külalislahkust. Tulemuste kohaselt tuleb süsteemi planeedid täita UV-kiirgusega, mis tähendab, et atmosfäär ei suuda sellist lööki vastu võtta. Hinnanguliselt on elu saamise võimalus väiksem kui 1% kogu Maast. Teine rühm leidis veel ühe ohu. Tärn saadab kosmosesse osakeste voo. Kuid selle tuule surve avaldab neile löögi planeetidele, mis on 1000-1000000 korda tugevamad kui meie.
Autorid usuvad, et tähe magnetväli ühendub planeetidega ja osakesed tungivad atmosfääri. Kui vool on piisavalt tugev, aurustub atmosfäärikiht täielikult. Maa magnetvälja funktsioon on kilp. Kui oleksime lähemal, oleksime kogenud sama hävitamise stsenaariumi.
Need kaks uuringut näitavad, et TRAPPIST-1-l elamise tõenäosus on väga väike, kuid see on ikka veel olemas. Punased kääbusad jäävad väärtuslikuks uurimisobjektiks, kuid peamised eesmärgid peaksid olema päikesele sarnased tähed.