Kohe, kui seda raamatut meie raamatukogus sirvisin, teadsin, et see mulle sobib.
Mõnus talveõhtune lugemine. Raamatut saab nautida väikeste ampsude kaupa, nagu küpsist õhtuse tee kõrvale, paar-kolm juttu korraga.
Kirjanik on leidnud just sellise rahuliku, südamliku ja jutustava stiili. Naudid iga kirjeldust ja silmade ette kerkivad imelised kujutluspildid. Vahepeal oli mul mõte, et see ei olegi tavaline ilukirjandus, vaid miskit tõsisemat. Teate, kui mõnus on neid lugusid ette lugeda. Julgen seda soovitada kõigile, lugeda ette nii eakatele kui noortele. Lastele see raamat mõeldud pole, nemad ei pruugi sealt veel seda iva leida.
Raamatu lõpus on üks õdus loend. Väike ülevaade – aeg iseendale, aiad, hommikusöök, Itaalia, jalutamine, kohvikud, küpsetamine, lumi, lõke, ootus, pühad, raamatukogud ja vein. See on vaid lühike suvaline loend märksõnadest selles soojustunnet tekitavas raamatus. Minategelane käib looduses, teeb süüa ja küpsetab, kohtub lähedastega ja veedab aega koos sõpradega aiatöid tehes ja kokates, aeg-ajalt naudib üksindust ja samas kallimaga koos olemist.
Siit leiate lisaks vahvatele juttudele ka näpunäiteid meditatsioonideks ning retsepte ja nippe igapäevaeluks. Mulle meeldisid ka raamatu illustratsioonid. Minu arust võiks proovida mõne loo järgi isegi pilte joonistada.
Üks väike nipp kodu lõhnastamiseks ja õhuniiskuse lisamiseks – keedupoti retsept talveks. Pane suur supipott vett täis ja aja keema, pane potti 1 viilutatud apelsin, 3–4 väikest männioksa ja 12 tervet nelki. Keeda nii kaua kui soovi on, aeg-ajalt muidugi vaata, kas vett on piisavalt.
Raamatus on mitmeid jutte, kus minategelane käib ja naudib raamatukogus lugemist ja laenamist ning raamatupoes käimist ja raamatute ostmist, et vihmased või talvised õhtud mööduksid sooja pleedi sees lugedes.
Vahvaid elamusi kõigile just selle raamatu seltsis!
***
Ilmunud: Helios, 2020
Tõlkinud: Hella Urb
Vaata leidumust e-kataloogist ESTER
Leelo Ainsoo
Eestikeelse kirjanduse osakonna raamatukoguhoidja