Millised testid tuleb hormonaalse tausta kontrollimiseks läbida ?
Hormoonide tootmise eest vastutavad paljud inimkeha elundid ja süsteemid. Hormoonid omakorda mängivad inimkeha kõigi organite ja süsteemide toimimises kõige olulisemat rolli..
Seega põhjustavad hormoone tootvate elundite talitlushäired teiste organite ja süsteemide talitlushäireid, millel on kõige raskemad tagajärjed, mis väljenduvad mitmesuguste haiguste esinemises, kroonilise põletiku ägenemises, üldise heaolu halvenemises ja elukvaliteedi languses..
Sageli jätavad tähelepanuta jäetud ja korralikult ravimata hormonaalsüsteemid ravimata invaliidsuse ja halvimal juhul surma.
Sellepärast on nii oluline pidevalt jälgida oma tervise küsimust, mitte unarusse jätta ja isegi kui miski teid ei häiri, pöörduge perioodiliselt arsti poole ja läbige põhjalik diagnostika, sealhulgas kontrollige hormonaalse süsteemi seisundit.
Hormoonid kehas.
Miks on hormoone vaja, milliseid organeid toodetakse ja mille eest nad vastutavad ?
Hormoonid, mida toodetakse endokriinsüsteemi kaudu ja esindavad spetsiaalset bioloogiliselt aktiivsete ainete rühma, on keha peamised regulaatorid.
Peamised hormoonide tootmise eest vastutavad organid on:
Samuti vastutavad hormoonide tootmise eest kogu kehas hajutatud üksikud endokriinsed rakud.
- vastutab keha kasvu ja arengu eest;
- tagama inimkeha kõigi elundite ja süsteemide nõuetekohase toimimise;
- aidata kaasa keskkonnamuutuste adekvaatsele reageerimisele;
- võtta aktiivselt ja vahetult osa inimese vaimsest tegevusest;
- abi emotsionaalsete reaktsioonide tekkimisel teatud olukordades.
Teatud hormoonide sisaldusel inimese veres on teatud normid, mille näitajad sõltuvad inimese vanusest, soost, elukohast ja muudest teguritest.
Hormonaalse tausta rikkumine öeldakse siis, kui hormoonide tase ei ole normaalsetes piirides, vaid lubatud piiridest kõrgemal või all.
Inimese hormonaalset tausta võib mitmesugustel põhjustel häirida ja sellega kaasnevad väga mitmesugused sümptomid.
Hormonaalse süsteemi rikke põhjused
Hormonaalse rikke põhjused võivad olla:
- sagedane, raske ja pikaajaline stress;
- hormonaalsete ravimite ebaõige kasutamine;
- fütohormoonide rikaste toitude või jookide kasutamine;
- suur füüsiline ülekoormus;
- kahjulikud keskkonnatingimused;
- parasiitide esinemine kehas.
Hormonaalsete häirete sümptomid.
Hormonaalset seisundit viitavad sümptomid on järgmised:
- järsk kehakaalu tõus;
- liigsed kehakarvad naisel;
- menstruatsiooni puudulikkus;
- premenstruaalse sündroomi raske kulg;
- vähenenud koolitulemused;
- kontrollimatu meeleolu kõikumine;
- hea isuga kaalulangus;
- halvem uni või isegi unetus;
- sügelus, punetus ja lööbed nahal, mille etioloogia on arusaamatu, jne..
Sellised sümptomid võivad viidata hormonaalse süsteemi toimimise tasakaalustamatusele, mis lõpuks viib erinevate patoloogiliste protsesside, krooniliste haiguste ägenemiseni jne..
Hormonaalse süsteemi rike mõjutab kõige tõsisemalt inimkeha kõigi organite ja süsteemide tööd, mõjutab inimese füüsilist, vaimset ja emotsionaalset seisundit.
Seetõttu tuleb esimeste märkide ilmnemisel hormonaalse süsteemi töö tasakaalustamatusest teha kohtumine endokrinoloogiga, kes omakorda saadab pärast vestlust patsiendiga teile vajalikud testid, et kontrollida hormonaalse süsteemi teatud organite tööd, teha kindlaks hormonaalse tausta ja selle seisund. normatiivide järgimine.
Millised testid tuleb läbida ?
Millised testid peate läbima, et kontrollida hormonaalset tausta: loetelu
Naissuguhormoonide testid hõlmavad järgmiste hormoonide testimist:
- luteiniseeriv hormoon (LH);
- folliikuleid stimuleeriv hormoon (FSH);
Meessuguhormoonide analüüs:
Hüpofüüsi hormooni test
- STG. Kasvuhormoon
- AKTH. Adenokortikotroopne hormoon
- TTG. kilpnääret stimuleeriv hormoon
Neerupealiste hormoonide test
Kilpnäärmehormoonide testid hõlmavad järgmist:
Kuidas ja millal hormoonteste teha ?
Esiteks tehakse hormoonide testimine tühja kõhuga. Analüüsimaterjal on veenist võetud veri..
Teiseks, päev enne hormoonide testi tuleb välistada sugu, alkohol ja suitsetamine.
Kolmandaks, päev enne hormoonide testid on vaja piirata füüsilist aktiivsust.
Neljandaks, päev enne hormoonide testimist tuleks vältida stressirohkeid olukordi.
Kui kasutate hormonaalseid ravimeid - informeerige sellest oma arsti, kuna see mõjutab testi tulemuste dekodeerimist.
Keskuste mugav asukoht.
Keskused asuvad metroojaamade Marxi väljaku, Zaeltsovskaja ja Stanislavski väljaku lähedal, ilma järjekorrata, ilma kohtumiseta, kõrge kvaliteediga ja madalate hindadega!
Uurimistöö toimub vastavalt rahvusvahelistele kvaliteedistandarditele..
Kuidas pääseda Kalinini väljakul asuvasse keskusesse? - argipäeviti kella 8–12, laupäeviti kella 8–12.
Kuidas Marxi väljakul kesklinna pääseda? - argipäeviti kella 8–12, laupäeviti kella 8–12.
Kuidas pääseda Stanislavski väljakul asuvasse keskusesse? - argipäeviti kella 8–12.
Laupäeval aktsepteerime kõiki teste, välja arvatud indikaatorid: HEMOSTASIS, PÄEVA UURI ANALÜÜS, TUNNE ANALÜÜS VASTASTAMISMEETODIGA, BAKTERIOLOOGILINE Külv.
Pühapäevaseid katseid ei tehta.
Meie keskuses testide tegemiseks peate lihtsalt tulema meie juurde kell 8.00–12.00 (tühja kõhuga), eelnev kohtumine ja kõne pole vajalikud.
Hormooni vereanalüüs
Hormoonide tase veres on keha elujõu ja funktsionaalsuse näitaja. Kõik bioloogiliselt aktiivsed ained esinevad teatavas kontsentratsioonis, neil on spetsiifiline mõju siseorganitele ja elutähtsatele protsessidele, suhelda.
Näidustused hormoontestide määramiseks
Endokrinoloog, günekoloog või muu spetsialist määrab hormooni testid järgmistel tingimustel:
|Ametisse nimetamine||Analüüsi eesmärk||Testi hormoone|
|Raseduse planeerimine||Uuring näitab naiste reproduktiivse süsteemi elundite seisundit, eriti menstruaaltsüklit, viljastumisvõimalust ja raseduse normaalset kulgu||Östradiool; |
Progesteroon
Prolaktiin;
· FSH;
· LH;
Testosteroon
· DHEA;
· AMG;
Kilpnäärme hormoonid
|Haripunkt||Menopausi füsioloogilise alguse määramine||Östradiool; |
· FSH;
LH
|Reproduktiivse süsteemi talitlushäired||Hormoonide tasakaalu analüüs kehas viljatuse põhjuste väljaselgitamiseks||· FSH; |
· LH;
Prolaktiin;
Östradiool;
Progesteroon
· TTG;
· DHEA;
Kortisool
|Depressioon, meeleolumuutused||Patoloogilise seisundi arengut mõjutavad suguhormoonide, endorfiinide ja kilpnäärmehormoonide tase||· TTG; |
T3;
T4;
Kortisool
|Juuste väljalangemine||Liigsed meessuguhormoonid põhjustavad kiilaspäisust ja juuste struktuuri halvenemist||Androgeenid|
|Düsplaasia||Lapse kehalise arengu ja vanuse erinevuse põhjuste väljaselgitamine, täiskasvanute lihasnõrkuse ja osteoporoosi diagnoosimine||Somatotropiin|
|Vinnid||Naha halvenemise põhjuste analüüs 25-30 aasta jooksul (välja arvatud füsioloogilised normid - puberteet, PMS)||· TTG; |
Reproduktiivpaneel
|Diabeet||Kõhunäärme seisundi analüüs, metaboolsete protsesside hindamine||Kilpnäärme hormoonid |
Insuliin
|Seedetrakti talitlushäired||Mao näärmete sekretoorse aktiivsuse hindamine||Gastriin|
|Üle- või alakaal||Kehakaal sõltub otseselt ainevahetusprotsesside kiirusest||Leptin; |
Kortisool ja adrenaliin (mõnel juhul)
Sel põhjusel on mõne haiguse diagnoosimiseks oluline kindlaks teha toimeainete suhe, näiteks FSH ja LH, östradiool ja progesteroon, östradiool ja testosteroon. Enamiku patoloogiliste seisundite tuvastamiseks uuritakse kilpnääret ja reproduktiivhormoone - kilpnääret ja reproduktiivpaneeli. Teatavate hormoonide normist kõrvalekaldumine põhjustab üldist tasakaalustamatust (või hormonaalset ebaõnnestumist).
Hormoonide laboratoorse materjali tarnimise ettevalmistamine
Hormonaalsete testide tegemiseks on vaja spetsiaalset koolitust. Soovituste range rakendamine tagab tulemuste maksimaalse usaldusväärsuse. Enne vere loovutamist:
- lõpetage toidu söömine 8-14 tundi;
- Füüsilise tegevuse välistamiseks 2-3 päeva;
- 2-3 päeva emotsionaalse seisundi stabiliseerimiseks, stressi kõrvaldamiseks;
- 2 päeva seksuaalvahekorrast hoidumiseks;
- 24 tundi alkoholitarbimise välistamiseks;
- ära suitseta 1-2 tunni jooksul.
Hormoonid annetavad verd tühja kõhuga. Enne protseduuri võite juua veidi vett. Laborimaterjali võtmise optimaalne aeg on 8-11 tundi. Täiendavad soovitused hormoonide vereanalüüsiks:
- ravimite võtmise korral enne vere annetamist on vaja sellest arsti (või labori abistajat) teavitada;
- ühe päeva jooksul mitme meditsiinilise manipulatsiooni väljakirjutamisel tuleb esmalt läbi viia hormoonide analüüs;
- hormoonide vere seisundi dünaamika kontrollimiseks on parem annetada samal ajal.
Naissuguhormoonide analüüsi määramine
Naiste hormoonide kontsentratsiooni määramiseks võetakse vereproovid tsükli teatud päeval. FSH, LH, östradiooli, progesterooni, DHEA, 17-OH-progesterooni, androstenediooni, prolaktiini sisalduse analüüsi soovitatavad tähtajad:
- 28-päevane tsükkel - 2-5 päeva;
- rohkem kui 28 päeva - 5-7 päeva;
- tsükkel 21-23 päeva - 2-3 päeva.
Naissuguhormoonide analüüsi ajakava saab reguleerida sõltuvalt füüsilisest seisundist, naise vanusest ja diagnoositud haigusest. Reproduktiivpaneeli testid on soovitatav teha järgmiste patoloogiliste seisundite korral:
- hüpofüüsi kasvajad;
- polütsüstiliste munasarjade puudulikkus;
- emaka düsfunktsionaalne verejooks;
- amenorröa;
- emakatsükli ebaõnnestumine;
- viljatus;
- raseduse katkemine;
- rasvumine;
- autoimmuunhaigused.
Nende ainete kontsentratsiooni määramise katseid saab määrata meestele. Toimeainete jagunemine naisteks ja meesteks on tingimuslik. Reproduktiivpaneeli erinevus mõlema soo esindajate vahel on ainult ainete kontsentratsioonis.
Hormonaalse ebaõnnestumisega meestel on libiido langus, erektsioonihäired, keha funktsionaalsuse üldine halvenemine, emotsionaalne ebastabiilsus.
Meessuguhormoonide analüüsi määramine
Testosteroon ja DHEA on peamised androgeenid. Nende sisu analüüs on ette nähtud nii naistele kui ka meestele igal päeval järgmiste patoloogiatega:
- probleemid ovulatsiooniga;
- raseduse katkemine raseduse alguses;
- polütsüstiliste munasarjade sündroom;
- impotentsus;
- naiste ja meeste viljatus;
- neerufunktsiooni häired;
- rasvumine.
Kilpnäärme paneeli testid
Närvisüsteemi häired, kilpnäärme aktiivsusega seotud ainevahetushäired. Hormoonide TSH, T3 (trijodotüroniin) ja T4 (türoksiin) määramise analüüs võimaldab meil hinnata selle funktsionaalsust, samuti tuvastada järgmised haigused:
- hüpertüreoidism (kilpnäärmehormoonide liig) või hüpotüreoidism (puudulikkus);
- viljatus;
- joodipuudus;
- neerupealiste rikkumine;
- psüühikahäired;
- mitmesugused kasvajad;
- hüpofüüsi funktsiooni vähenemine.
KKK
Mida ei saa teha enne vere hormoonidele annetamist?
Hormonaalse tausta talitlushäired põhjustavad stressi, füüsilist aktiivsust, halbu harjumusi. Suguhormoonide sekretsiooni mõjutab seksuaalne aktiivsus. Sel põhjusel tuleb vereproovide ettevalmistamise ajal need tegurid välistada..
Kas on võimalik verega annetada hormoone koos külmaga?
Hormoontesti võtmine (eriti kilpnäärme funktsionaalsuse määramisel) külmetushaiguste korral pole soovitatav. See mõjutab tulemuste usaldusväärsust..
Kui palju tehakse hormoonide vereanalüüsi?
Iga labor määrab analüüsitulemuste jaoks oma kuupäevad. Naissuguhormoonide spektri määramise tulemuste töötlemine võtab ühe päeva, kui kasutatakse immunokeemia luminestsentsi meetodit.
Analüüsiks võetud venoosne veri jagatakse plasmaks ja rakkudeks. Fibrinogeen eemaldatakse plasmast ja saadakse seerum. Tuubi lisatakse luminestsentsi põhjustava ensüümiga töödeldud antikehad..
Pärast immuunkomplekside moodustumist registreerib ja analüüsib spetsiaalne aparaat valguskvante. See määrab konkreetse hormooni kontsentratsiooni. Uuring võtab umbes 3 tundi, seetõttu on vajadusel võimalik kiireloomuline analüüs.
Hormoonide uuring võimaldab teil täpselt kindlaks teha keha funktsionaalsuse. Normist kõrvalekaldumine ei ole alati patoloogia näitaja. Kvalifitseeritud spetsialist jaotab tulemused, annab soovitusi hormonaalse tasakaalu stabiliseerimiseks, määrab vaevuse tuvastamisel ravitaktika.
Hormoonide testid naistel
Kõigi kehasüsteemide normaalne toimimine sõltub suuresti endokriinsete näärmete tööst, seega võib hormoontestide vajadus naistel tekkida mitte ainult menstruaaltsükli, tiinuse ja eostamise probleemide korral. Hormonaalse uurimise näidustuste loetelu on ulatuslik ja ei piirdu ainult naissuguhormoonide taseme määramisega.
Kui on vaja kontrollida hormoone naistel
Arstid soovitavad uurida hormoonide kontsentratsiooni naistel, kellel on palju haigusi ning patoloogilisi ja haigusseisundeid:
- menstruatsiooni ebakorrapärasused;
- viljatus;
- raseduse katkemine;
- keeruline rasedus;
- seksuaalsed häired;
- puberteedihäired;
- patoloogiline menopaus;
- premenstruaalne sündroom;
- emaka ja lisandite healoomulised ja pahaloomulised kasvajad;
- endokriinsed haigused ja sündroomid;
- rindade patoloogia;
- dermatoloogilised probleemid.
Mitte ainult kaebuste olemasolu nõuab hormonaalse taseme uurimist. Füsioloogiliselt kestva raseduse korral on soovitatav määrata hormonaalsed markerid, mis võimaldavad arvutada kaasasündinud väärarengutega laste saamise riski. Sõeluuring aitab ennustada ja ennetada mitmesuguseid haigusi..
Milliseid hormoone läbida, et määrata kindlaks hormonaalne ebaõnnestumine naisel
Naiskeha toimimine sõltub igas vanuses kõigi sisesekretsiooni näärmete koordineeritud tööst.
Seal, kus sünteesitakse hormoone
Endokriinsete häirete diagnoosimiseks viiakse läbi hormoonide uuring:
- munasarjad;
- hüpofüüsi;
- hüpotalamus;
- kilpnääre;
- kõrvalkilpnäärmed;
- neerupealised;
- kõhunääre.
Uurimise ulatus sõltub kliinilistest ilmingutest ja selle määrab spetsialist.
Tähtsate hormoonide nimekiri
Uuritud hormoonide loetelu:
Eesmine hüpofüüsi
Kiirendab folliikulite arengut munasarjades ja östrogeenide moodustumist
Eesmine hüpofüüsi
Stimuleerib östrogeeni sekretsiooni munasarjade poolt, käivitab ovulatsiooni ja kollaskeha moodustumise
Eesmine hüpofüüsi
Põhjustab ja toetab piima teket piimanäärmetes, pärsib ovulatsioonitsüklit
Munasarja folliikulite aparaat, neerupealise koorega
Reguleerib suguelundite teket ja toimimist, vastutab sekundaarsete seksuaalomaduste kujunemise eest, osaleb vee-soola, valkude ja lipiidide metabolismis, mõjutab vere hüübimist, luu- ja lihaskoe ainevahetust
Munasarjade kollaskeha, raseduse ajal platsenta, neerupealise koor
Reguleerib menstruaaltsüklit, valmistab emaka limaskesta ette embrüo implanteerimiseks, tagab kasvu ja tiinuse
Testosteroon (meessuguhormoon)
Munasarjad, neerupealise koor
Osaleb munasarjade folliikulite vastupidises arengus, mõjutab hüpofüüsi hormonaalset aktiivsust
Eesmine hüpofüüsi
Kontrollib kilpnäärme arengut, stimuleerib kilpnäärmehormoonide tootmist
See mõjutab keha kasvu ja arengut, ainevahetust, pulssi, osaleb termoregulatsioonis
Aktiveerib ainevahetusprotsesse
Alandab vere kaltsiumisisaldust
Eesmine hüpofüüsi
Juhib neerupealise koore hormoonide sünteesi ja sekretsiooni
Reguleerib süsivesikute ainevahetust, osaleb stressireaktsioonide väljatöötamises
Sellel on mõju androgeeniretseptoritele, muundatakse östrogeeniks
Eesmine hüpofüüsi
See vastutab keha kasvu eest, osaleb lipiidide, valkude, süsivesikute ja mineraalide ainevahetuses
Naiste reproduktiivse süsteemi patoloogia diagnoosimiseks ja raviks on vaja uurida paljude hormoonide kontsentratsiooni. Suur hulk retsepte põhjustab patsientide seas sageli segadust. Menstruaaltsükli neurohumoraalse reguleerimise idee aitab mitte kahelda nende õigsuses.
Menstruaaltsükkel ja selle reguleerimine
Nõuetekohaseks uurimiseks peab teil olema ettekujutus reproduktiivse süsteemi funktsiooni tsüklilistest muutustest.
Menstruaaltsükli
Menstruaalverejooksu vahelist intervalli nimetatakse menstruaaltsükliks. Loendamine toimub eelmise menstruatsiooni esimesest päevast järgmise menstruatsiooni esimese päevani. Tavaliselt on see vahemikus 21 kuni 35 päeva, umbes pooltel naistest, 28-päevane tsükkel.
Tsükli esimeses pooles (follikulaarne faas) küpseb östradiooli sünteesiv folliikul. Kõigi regulatsioonisüsteemide kooskõlastatud tööga toimub ovulatsioon tsükli keskel. Folliikuli kohas moodustub kollane keha (luteaalfaas), mis sünteesib progesterooni. Kui munarakk ei sulandu spermaga, toimub kollaskeha vastupidine areng, mis viib menstruatsiooni alguseni.
Tsükli reguleerimine
Normaalne menstruaalfunktsioon on võimalik keeruka regulatsioonisüsteemi kõigi osade kooskõlastatud tööga, mis hõlmab:
- ajukoore;
- subkortikaalne piirkond - hüpotalamus;
- peaaju sideme - hüpofüüsi;
- sugu nääre - munasari;
- sihtorganid - emakas, tupp, piimanäärmed.
Igat taset juhivad ületavad struktuurid. Sihtorganid on munasarjades toodetavate hormoonide rakendusala. Viimase töö sõltub hormoonidest, mida sünteesib hüpofüüsi eesmine osa. Selle toimimise määravad omakorda hüpotalamuse hormoonid. Ja kõik need struktuurid on ajukoore kontrolli all. Piisavalt keeruline on kindlaks teha, millistes etappides rike aset leidis. Hormonaalsed uuringud aitavad probleemi lahendada..
Testide võtmise põhireeglid
Laboratoorseks diagnoosimiseks on vajalik patsiendi vereproov kubitaalsest veenist. Tara tuleb teostada vastavalt eeskirjadele..
Eksami ettevalmistamine
Spetsiaalset eelkoolitust pole vaja. Igat tüüpi laboratoorse diagnostika jaoks kehtivad standardsed nõuded:
- Vereproovid võetakse sertifitseeritud laboris..
- Veri antakse tühja kõhuga (söömise paus vähemalt 8 tundi).
- Alkohoolsed joogid välja arvatud (vähemalt 12 tundi ette).
- Soovitatav on suitsetamisest loobuda (vähemalt 1-2 tundi).
Proovide esitamisele ei tohiks eelneda röntgenikiirgust, UHF-i, elektroforeesi, massaaži. Kui naine võtab uuringu ajal mingeid ravimeid, on soovitatav enne vere võtmist neist keelduda. Kui nende kasutamist on võimatu lõpetada, peaksite oma arsti sellest teavitama.
Ülevaatuse kuupäevad
Õige tulemuse saab oodata ainult siis, kui analüüs viiakse läbi, võttes arvesse menstruaaltsükli faasi. Ajavahemikul 3–5 päeva määratakse enamiku suguhormoonide tase:
- luteiniseeriv;
- folliikuleid stimuleeriv;
- prolaktiin;
- östradiool;
- testosterooni.
Progesterooni kontsentratsioon, arvestades, et selle tootmine toimub tsükli teises faasis, määratakse päeval 20-22. Sageli viiakse uuring läbi kaks korda: algväärtus määratakse 4.-5. Päeval, tippväärtus on 20.-22. Päeval. Kilpnäärme ja neerupealiste hormonaalset funktsiooni saab igal ajal uurida, kuid tavaliselt võetakse vereproovid menstruaaltsükli esimestel päevadel. Kui menstruatsioon puudub pikka aega (amenorröa), viiakse olemasoleva hormonaalse tausta kindlaksmääramiseks uuring läbi, vältides nende ilmnemist.
Viljatuse diagnoosimisel ja ravimisel võib teste määrata korduvalt: tsükli alguses, väidetava ovulatsiooni perioodil ja teises faasis. Dünaamikas viiakse loote kandmise ajal läbi ka laboriuuring. Kuupäevad määrab patsiendile spetsialist. Individuaalne lähenemine võimaldab teil välja selgitada tasakaalustamatuse põhjuse isegi kõige raskematel juhtudel..
Rasedate uurimine
Milliseid rasedate hormoonide analüüse tuleks teha ja kas see on üldse vajalik? Hormoonide kontsentratsiooni määramine toimub korduvalt, kui rasedust raskendab katkestamise oht või see on toimunud kunstliku viljastamise tehnoloogia tulemusel. Peamised uuritud hormoonid: inimese kooriongonadotropiini (β-hCG), progesterooni, kogu ja vaba testosterooni, DHEA-S vaba subühik.
Raseduse käigu ja loote seisundi kontrollimiseks peaksid kõik rasedad naised läbima hormonaalse uuringu, mida nimetatakse biokeemiliseks sõeluuringuks. See on emakasisese patoloogia või selle arengu eelsoodumuse aktiivse tuvastamise tehnika.
Rasedad naised läbivad põhjalikud sõeluuringud koos ultraheliga kahel korral (11-14 ja 16-20 nädalat). Esmakordselt määratakse β-hCG ja spetsiifilise RAPP-A valgu tase, teisel korral uuritakse β-hCG, vaba östriooli ja alfa-fetoproteiini valgu taset..
Hormonaalsete markerite taset võetakse arvesse sõltumatute väärtustena ja teguritena, mis mõjutavad kromosomaalsete häiretega laste sünnituse individuaalse riski arvutamist. Β-hCG kontsentratsioon väheneb Edwardsi sündroomi korral, mis ähvardab aborti, mittearengut ja emakavälist rasedust. See suureneb koos Downi sündroomi, mitme raseduse ja tsüstilise triiviga. Kuid need on üldised järeldused. Arst dekrüpteerib testid, kuigi patsiendil peaks ikkagi olema ettekujutus normist.
Analüüsi tulemuste tõlgendamine
Analüüsi tulemuste tõlgendamiseks peate teadma näitajate normaalväärtusi.
Normaalne vahemik
Erinevates laborites võivad üksikute hormoonide väärtuste etteantud piirid pisut erineda. See sõltub tulemuste saamiseks kasutatud metoodikast ja mõõtühikutest..
Hormooni norm
Lugemisaeg: min.
Üks seni populaarseimaid uuringuid konkreetse haiguse puudumise või esinemise tuvastamiseks on hormoonide vereanalüüs.
|Teenuse nimi||Hind|
|Esmane konsultatsioon günekoloogiga||2 300 hõõruda.|
|Günekoloogiline ultraheli ekspert||3 080 hõõruda.|
|Mütsijäljendi võtmine (kraapimine) tsütoloogiliseks uurimiseks||500 hõõruda.|
|Kompleksne "reproduktiivpotentsiaal" munasarjade folliikulite reservi hormoonide hinnang (AMG.FSH, LH, östradiool)||1 900 hõõruda.|
|Munandivarude määramine, test FSH-stimuleerimisega koos ravimi maksumusega||5 000 hõõruda.|
|FSH||650 hõõruda.|
|FSH (CITO)||950 hõõruda.|
|FSH (ekspress)||650 hõõruda.|
Arstid kasutavad seda eriti sageli, sest mõnikord on see kiireim viis täpse diagnoosi saamiseks isegi varases staadiumis, mis on eriti oluline efektiivse ravi korral.
üldkirjeldus
Hormoonide vereanalüüs, mille norm näitab keha stabiilset seisundit, on keha näärmete toodetavate teatud ainete kontsentratsiooni ja sisalduse täieliku uuringu täielik uuring..
Sõltuvalt näärmetest, mis eritavad veres aktiivseid aineid, on testi tulemustes märgitud hormoonid, mis on vajalikud konkreetse haiguse diagnoosimiseks. Sel põhjusel on hormoonide tase inimese kehas igal näitajal oma.
Analüüsi ettevalmistamine
Hormonaalse analüüsi jaoks on kõige parem annetada verd hommikul tühja kõhuga. Naised peaksid arvestama ka menstruaaltsükli staadiumiga. Kõige eelistatavamad on 4–7 päeva tsükli algusest.
Enne protseduuri õhtul ei saa te alkoholi, rasket toitu juua, parem on vältida stressirohkeid olukordi ja aktiivseid tegevusi. Suitsetamine keelatud enne analüüsi.
Hormoonide testid: normiindikaatorid, dekodeerimine
- Suguhormoonide testimine on vereanalüüs selliste ainete nagu testosteroon, östradiool ja progesteroon kohta. Testosteroon vastutab lihaste, luude kasvu ja suguelundite arengu eest. Selle norm veres peaks meestel olema vahemikus 4,95-32,02 nm / l ja naistel 0,39-1,98 nm / l. Peamiste östrogeenide normaalväärtus sõltub naiste tsükli faasist. Niisiis, esimeses etapis peaks östradiooli sisaldus olema 199–285 pM / l ja progesterooni 1,1–2,3 nM / l..
- Kilpnäärmehormoonide analüüsid sõltuvad valitud toimeainest, mille normid on erinevad: türoksiin (0,6–1,49 ng / dl), T3 - (2,5–5,8 pm / l), AT-TG - (0–4,12 U / ml).
- Raseduse ajal on ette nähtud testid hormooni hCG jaoks, mis toodetakse embrüo membraani poolt juba 6-10 päeva pärast viljastamist, mis võimaldab teil kiiresti kindlaks teha loote patoloogilise arengu, kui see on olemas. Selle hormooni indikaator tõuseb raseduse 7 kuuni ja seejärel järsult väheneb, sel põhjusel tehakse hormonaalset vereanalüüsi väga sageli.
- Neerupealiste hormoonide vereanalüüs põhineb kolmel hormoonil - kortisoolil, DEA-l ja aldosteroonil. Esimeses on norm lastel 3–22 μg / dl ja täiskasvanutel 3,8–19,5 mg / dl, teises - 3592 - 11908 nm / l, kolmandas - 36 - 351 pg / ml.
AMG analüüs on lisatud kohustusliku loendi hulka naise diagnoosimise etapis ja ettevalmistamiseks in vitro viljastamiseks.
Huvitav fakt: AMG ise ei mõjuta naise viljakust ja võimet last kanda. Kuid AMG tase võimaldab teil hinnata loomuliku rasestumise võimalusi või IVF-i õnnestumise tõenäosust.AMG analüüs - hind on vastuvõetav isegi erakliinikutes.
Kui ametisse nimetatakse?
Tavaliselt kasutatakse hormoonide vereanalüüsi siseorganite kahtlase ebastabiilse toimimise ja endokriinsete näärmete suurenemise kohta. Meeshormoonide vereannetuse määramise põhjuste hulgas on nahaprobleemid, ülekaal, kuseteede funktsiooni kahjustus, vähirisk, viljatus.
Samal ajal on ette nähtud naissuguhormoonide testid rinnahaiguste, tsüklihäirete, ülekaalu, viljatuse, nahaprobleemide korral.
Seega on hormoonide vereanalüüs, mille norm on ülalpool näidatud, parimaks diagnostikavahendiks olukorras, kus igal minutil on edaspidisele taastumisele tohutu mõju.
Naiste puhul on nelja peamise suguhormooni kõige olulisemad näitajad:
- östrogeen;
- folliikuleid stimuleeriv;
- luteiniseeriv;
- progesterooni.
Hormonaalsed hüpped on vältimatud, isegi kui naine on täiesti terve. Need võivad olla tingitud paljudest erinevatest teguritest. Hormoonide taseme muutus sõltub menstruaaltsükli faasist, stressiolukordade mõjust, sisehaigustest. Tõelise põhjuse väljaselgitamiseks peab patsient läbima mitu konkreetset testi, ainult nende tulemused on iga spetsialisti jaoks diagnostiliselt väärtuslikud. Nende abiga saab ta täielikult teavet naise tervisliku seisundi kohta.
Kui arst leiab, et kõrvalekalded normist on olulised, saab ta diagnoosida endokriinsete või reproduktiivsüsteemide häiretega.
Hormoonide norm naistel
Östradiooli ja östrogeeni piisav tase
Östrogeen ja selle derivaadid on peamised naissuguhormoonid, üldine tervislik seisund, eostamisvõime ja naise välimus sõltuvad nende taseme vastavusest normile. Östrogeeni puudusel tuvastatakse järgmised patoloogiad:
- Menstruatsiooni ebakorrapärasused.
- Psühho-emotsionaalne ebastabiilsus.
- Libiido funktsionaalne pärssimine.
- Dermatoloogilised probleemid, naha kuivendamine ja koorimine.
Kuid liigne östrogeeni tootmine pole vähem ohtlik ja avaldab naiste kehale negatiivset mõju. See on täis näiteks liigse kehakaalu ilmnemist, reproduktiivorganite talitlushäireid, tsüstiliste ja muude healoomuliste kasvajate arengut. Kõrgendatud tase räägib arstile probleemidest munasarjadega, mis põhjustab menstruaaltsükli ebastabiilsust.
Progesterooni normatiivsed väärtused
Planeeritud günekoloogilise läbivaatuse korral määratakse patsientidele sageli progesterooni hormoonide vereanalüüs. Selle hormooni norm naistel on viljastumise kavandamisel diagnostiliselt oluline kriteerium ja see on oluline ka lapse täielikuks kandmiseks. Kui progesterooni tase püsib kogu menstruaaltsükli vältel muutumatuna, soovitab arst ovulatsiooni puudumist. Progesterooni madal tase rasedatel on põhjus ravimite võtmiseks, mis hõlbustavad ja kaitsevad tiinusprotsessi.
Hormoonid: naissuguhormoonide normid, tabel progesterooni väärtuste kohta
|Naispatsiendid||Menstruatsioonifaas||Progesterooni tase nmol / L|
|Tüdrukud vanuses 0 kuni 9 aastat||Vähem kui 1,1|
|9-18-aastane, asub puberteedieas. Tanneri lava:|
|I lava||Vähem kui 1,1|
|II etapp||Vähem kui 1,8|
|III etapp||0,3-14,4|
|IV etapp||0,3-41,6|
|V etapp||0,3-30,4|
|Naised vanuses 18 kuni 90 aastat|
|Pärast puberteeti ja enne menopausijärgset perioodi|
|Folliikuli faasis||0,3-2,2|
|Ovulatoorses faasis||0,5–9,4|
|Luteaalfaas||7,0-56,6|
|Postmenopaus||Alla 0,6|
|Rasedus|
|I trimestril||8,9-468,4|
|II trimestril||71,5-303,1|
|III trimestril||88,7-771,5|
Tüüpilised naissuguhormoonid, normitabel: luteiniseeriv (LH) ja folliikuleid stimuleeriv (FSH)
FSH vastutab folliikulite kasvu ja munaraku küpsemise eest ning LH on vajalik ovulatoorsete protsesside stimuleerimiseks. Võrdlen nende hormoonide taset normide tabeliga ja teen ilmutatud kõrvalekallete põhjal eelduse naise rasestumisvõime kohta. FSH ja LH kõrged kvantitatiivsed näitajad näitavad omandatud viljatust.
Hormoonid: norm - LH, FSH jne näitajate tabel..
|Hormoon||Hinna indikaator|
|Adrenokortikotroopne (ACTH)||0-50 ng / ml|
|Somatotroopne (STH)||0-10 ng / ml|
|Prolaktiin||Fertiilses eas naistel 130–540 mcg / l. 107|
|107–290 mcg / l naistel menopausi ajal|
|Kilpnääret stimuleeriv (TSH)||0,6-3,8 μIU / ml vastavalt RIA meetodile|
|0,24–2,9 μU RÜ / ml IF-meetodi abil|
|Follitropiin (FSH)||Ovulatsiooni ajal 2,7–6,7 ppm / ml|
|Luteaalfaasis 2,1–4,1 ppm|
|Menopausi faasis 29,6-54,9 RÜ / ml|
|Luteiniseeriv (LH)||Ovulatsiooni ajal 18,2-52,9 ppm / ml|
|3,3-4,66 ppm folliikulite faasis|
|Luteaalfaasis 1,54–2,57 ppm|
|Menopausi faasis 29,7–43,9 ppm|
Tuleb mõista, et mis tahes kõrvalekaldeid tabelites toodud normidest saab parandada ainult kitsa spetsialisti järelevalve all ja seetõttu on eneseravi rangelt vastuvõetamatu.
Hormoonide norm meestel
Kuna meessoost organismis eritavad suguhormoone munandid ja neerupealised, sõltub nende arv nende näärmete korrektsest toimimisest.
Hormoonanalüüside, vanusekriteeriumide, kaasuvate somaatiliste haiguste esinemise tõlgendamisel tuleks arvestada teatud ravimite kasutamist.
Kui on vaja uurida mehe hormonaalset profiili, on tavaliselt ette nähtud testid selliste hormoonide taseme määramiseks: dihüdrotestosteroon, testosteroon, sugu seostav globuliin, FSH, lutropiin, östradiool, prolaktiin ja progesteroon. Vaatamata asjaolule, et loendis pole mitte ainult meessuguhormoonid, aitab naissuguhormoonide taseme määramine sageli meeste endokriinsete häirete diagnoosimisel, samuti meeste viljatuse põhjuste väljaselgitamisel.
Hormoonide norm meestel; Tabel 1.
|Dihüdrotestosteroon||250–990 pg / ml|
|Testosteroon||345 - 950 ng / dl|
|Sugu siduv globuliin||13-70 nmol / l|
|FSH||1,37 - 13,58 med|
|Lg||2 - 9 mU / l|
|Östradiool||16 - 73 pg / ml|
|Prolaktiin||2,5-15 ng / ml|
|Progesteroon||0,35 - 0,63 nmol / l|
Hormoonide analüüsi kiirus meestel võib erinevates laborites erineda, seega ei pruugi tabelis toodud andmed alati erineda erinevates laborites kehtivatest normidest. On soovitatav, et hormogrammi hindaks kogenud spetsialist, kes võtab arvesse iga patsiendi kõiki nüansse ja määrab kindlaks, millisel tasemel patoloogia tuvastatakse ja kuidas sellega toime tulla. Hormooni taseme korrigeerimiseks on reeglina ette nähtud hormonaalsed ravimid..
MEDITSIINIKESKUSTE LOETELU,
COVID-19 (SARS-CoV-2) UURIMISTE BIOMATERIAALIDE SAAMINE
9 peamist tervise- ja iluhormooni
Hea tuju, ilu ja tervis, võime eostada ja last kanda sõltub otseselt naise hormonaalsest taustast.
Hormonaalne tasakaalutus võib ilmneda erinevatel põhjustel. Stressi, immuunsushäirete, krooniliste haiguste ja viirusnakkuste, hormoonpreparaatide pikaajalise kasutamise ja isegi unepuuduse tõttu.
Millistel juhtudel on vaja verd annetada laboriuuringute jaoks? Esiteks ebaregulaarse menstruaaltsükli, raskete menstruatsioonide või tsükli ajal esineva valu korral; samuti probleemid viljastumisega. Naha seisundi halvenemine - akne, akne, langenud libiido - mitte vähem olulised põhjused, miks testida CITILABiga.
Hormoonide tüübid naistel
FSH (folliikuleid stimuleeriv hormoon). Seda toodetakse hüpofüüsis, soodustab munade moodustumist ja küpsemist, mõjutab folliikuli moodustumist. FSH maksimaalse taseme saavutamine viib ovulatsioonini. FSH taseme test on üks peamisi naiste reproduktiivse süsteemi patoloogiate tuvastamiseks.
LH (luteiniseeriv hormoon). Seda toodetakse hüpofüüsis, stimuleerib progesterooni tootmist, tagab ovulatsiooni ja kollaskeha moodustumise. Kõrge LH tase näitab enneaegset menopausi, munasarjade hüpofunktsiooni.
Progesteroon. Naiste ainulaadne hormoon. Progesterooni süntees toimub munasarjades, neerupealise koores; kollaskeha, platsenta raseduse ajal. Selle peamine ülesanne on menstruaaltsükli reguleerimine. See valmistab ette endomeetriumi muna kinnitamiseks, säilitades raseduse.
Östradiool. Üks peamisi naissuguhormoone on iluhormoon. Tema mõjul moodustuvad sekundaarsed seksuaalomadused, figuuri ümarad kujundid, hääle pehme, sametine temb, pehme nahk ja tema teene. Osaleb menstruaaltsükli reguleerimises, kontrollib metaboolseid protsesse luukoes, säilitab hea tuju ja libiido.
Testosteroon. Testosteroon mängib olulist rolli naiste reproduktiivtervises ja osaleb munasarja folliikuli moodustumisel. Testosterooni taseme tõus võib põhjustada menstruatsiooni ebakorrapärasusi, näokarvu, aknet ja seborroilist dermatiiti..
Inhibiin V. Sertoli rakufunktsiooni ja eksokriinse munandite funktsiooni marker meestel (spermatogeneesi seisund). Naistel on inhibiin B EFORT-testi (eksogeense FSH munasarjade reservtesti) peamine näitaja - munasarjade funktsionaalse reservi test.
Määrab elujõuliste munade tootmise. See on munasarjakasvajate marker menopausi ja postmenopausis..
Mulleri vastane hormoon. Munasarjade munasarjade reservi, munasarjade vananemise, talitlushäirete ja munasarjade vastuse marker. Selle hormooni tase korreleerub antraalsete folliikulite arvuga, mille suurus määrab viljastumise õnnestumise võimalused. Kõige sagedamini on hormoon kõrgenenud polütsüstiliste munasarjade sündroomi, viljatuse, munasarjakasvajatega.
Prolaktiin. Laktotroofide toodetud hormoon - hüpofüüsi eesmise raku rakud. Prolaktiin mängib kehas paljudes protsessides äärmiselt olulist rolli. Ja eriti reproduktiivsüsteemi normaalse toimimise tagamisel. Prolaktiini taseme tõus on viljatuse üks levinumaid põhjuseid ja kõige tavalisem hormonaalsete viljatuse vormidega naistel..
Kilpnääret stimuleeriv hormoon. Sellel on stimuleeriv toime kilpnäärmehormoonide biosünteesi kõikidele etappidele, mis mõjutavad süsivesikute tarbimise suurenemist, suurendavad lihaste glükoosivarustust, stimuleerivad valkude sünteesi, suurendavad rasvade lagunemist ja oksüdeerivad rasvhappeid. Aitab säilitada normaalset kaalu ja säilitada harmooniat. Kilpnäärme funktsiooni kahjustus põhjustab sümptomite tekkimist, mis põhjustavad ainevahetushäireid, aga ka reproduktiivfunktsiooni.
Hormoonide analüüs naistel: hormonaalsete düsfunktsioonide diagnoosimine
Hormonaalsete häirete tuvastamiseks on vajalik naiste hormoontesti tegemine. Kaalu järsk langus, kaalutõus, muutlik meeleolu, depressiivsed seisundid ja muud muutused naise kehas on hormoonidega kokkupuutumise tagajärg.
Hormoonide normaalse suhte rikkumine provotseerib elundisüsteemi häireid ja nõuab arstiabi.
Seetõttu on hormonaalsete häirete sümptomite korral soovitatav külastada spetsialisti - arst annab saatekirja testidele, mille põhjal diagnoositakse palju patoloogiaid ja määratakse efektiivne ravi.
Mis on hormoonid
Hormoonid on sekretoorsetes rakkudes toodetavad orgaanilised ühendid, mis sisenevad vereringesse ja lümfi..
Hormoonid on vajalikud elundite ja süsteemide korrektseks toimimiseks. Kui naine ei kontrolli hormoonide taset, järgnevad rasestumis- ja raseduse katkemise probleemid, mis ähvardab täielikku viljatust.
Tähtis on teada! Naise kehas toimub erinevate hormoonide tootmine, mis võib muuta näitajaid sisemiste või väliste tegurite põhjal. Seetõttu hormoonide analüüsi võtmiseks pöörduge spetsialisti poole, kes teab täpselt, millisel menstruaaltsükli päeval ja mis kellaajal on parem analüüsi teha. Hormonaalse analüüsi tegemiseks võetakse veeni verd.
Hormoonide vereanalüüsi vajadus
Kui võrrelda meestega, kellel on hormoonide hormoonide tasakaal stabiilne, kõigub naistel hormoonide tase - seda soodustavad erinevad sisemised ja välised tegurid: periood ühe perioodi lõpust teiste alguseni, stressiolukorrad, depressioon, nakkus- ja viirushaigused.
Kuid alahinnatud või ülehinnatud hormoonitaseme korral on naisel häireid: depressioonis emotsionaalne seisund, muutused välimuses, probleemid reproduktiivsüsteemiga, millest alates võib naissoost esindaja muutuda viljatuks.
Kui naisel on järgmised sümptomid, peate seisundi diagnoosimiseks ja testide tegemiseks külastama arsti:
- stressitaluvuse puudumine;
- unetus;
- krooniline ületöötamine, jõu kaotamine;
- nõrgenenud immuunsus;
- sagedased viirusnakkused;
- vanusega seotud muutused;
- põhjuseta meeleolumuutused;
- suurenenud higistamine;
- menstruaaltsükli häire, menstruatsiooni puudumine rohkem kui 3 kuud;
- ödeemi välimus;
- kaalu järsk langus või suurenemine;
- hilinenud puberteet;
- rohkem kui kaks raseduse katkemist;
- polütsüstiliste munasarjade sündroom;
- healoomulised ja pahaloomulised kasvajad munasarjades;
- probleemne nahk;
- meeste muster kiilaspäisus või liigne karvakasv (hirsutism).
Märge! Pärast patsiendi sõnadest anamneesi kogumist suunab arst teid tegema hormonaalseid analüüse, kuid kõigepealt annab ta soovitusi hormoontesti ettevalmistamiseks.
Ettevalmistus hormoonide uurimiseks
Tähelepanu! Analüüsi ettevalmistamine on kohustuslik, vastasel juhul on tulemus vale, mis on täis vale ravi määramist, patsiendi seisundi süvenemist.
Hormoonide testimise reeglid:
- Veeniproovid veenist võetakse tühja kõhuga - analüüsi tulemus võib moonutada isegi väikest kogust joogivett;
- 24 tundi enne testi välistage intiimsus, aktiivne füüsiline aktiivsus;
- Ärge jooge alkoholi päev enne uuringut, ärge suitsetage - 1 tund;
- Kui kasutate sünteetilisi hormonaalseid ravimeid, peaksite arsti sellest hoiatama - arst soovitab hormoonid mõneks ajaks tühistada või võtab ravimeid;
- Hormonaalse analüüsi tegemisel võetakse arvesse menstruaaltsükli päeva, nii et arutage perioodi kestust spetsialistiga ja kui teie menstruatsioonid on ebaregulaarsed, informeerige oma arsti.
Analüüsi eesmärk on tuvastada steroidide (suguhormoonide) ja tropiinide (hüpofüüsi hormoonide) suhe vereseerumis. Kõigi hormoonide, välja arvatud progesterooni, uuring viiakse läbi menstruaaltsükli I faasis 3-7 päeval pärast menstruatsiooni algust.
Kui naine kannatab menstruaaltsükli häire oligomenorröa kujul, kui periood on pikem kui 36 päeva kuni kuus kuud, siis sel juhul arvestatakse analüüsipäev sünteetilise progesterooni põhjustatud menstruaalverejooksust. Samal ajal hinnatakse veres järgmisi hormoone:
- luteiniseeriv;
- folliikuleid stimuleeriv;
- prolaktiin;
- östradiool;
- kortisool;
- DGAE-d;
- testosterooni;
- türeotroopne;
- vaba türoksiini ja trijodotüroniini kontsentratsioon;
- TG, türoperoksüdaasi vastaste antikehade taseme määramine.
Hormoonide normid naistel
Tähtis! Hormoonide kontsentratsioon naisorganismis varieerub vastavalt paljudele põhjustele - esiteks on see menstruaaltsükli faas. Seetõttu võetakse hormoonide vereanalüüs etapiviisiliselt.
Kaasaegsete ekspertide kasutatud metoodika kohaselt võetakse analüüs tsükli jooksul kolm korda. See põhimõte kehtib ainult fertiilses eas naiste kohta. Tüdrukud, kellel pole veel puberteet alanud, ja menopausiealised naised ei kuulu selle põhimõtte alla..
Pöördume tabeli poole, kus kuvatakse naiste hormoonide normid:
|Hormoon||Tüdrukud||Fertiilses eas naised||Menopausiga naised|
|FSH||0,3 - 6,7||1 - 11,8||31 - 130|
|Lg||0,03 - 3,9||1 - 8,8||18,6 - 72|
|Prolaktiin||91 - 526||67 - 726||67 - 726|
|Testosteroon||0,1 - 1,12||0,45 - 3,75||0,1 - 1,42|
|DHEA-d||0,025 - 1,45||35 - 430||0,1 - 0,6|
|Östradiool||5 - 21||43,8 - 211||5 - 46|
|Progesteroon||võimatu kindlaks teha||5,3 - 86||võimatu kindlaks teha|
Naishormoonid: normaalne ja kõrvalekalle
Tänapäeval diagnoositakse naistel rohkesti patoloogiaid, kui on vaja teha hormoonteste. Naishormoonid vastutavad paljude protsesside eest kehas, nende hulgas:
- reproduktiivse süsteemi ja piimanäärmete arengu stimuleerimine;
- osalemine väliste suguelundite ja halo tumenemise protsessis;
- sekundaarsete seksuaalsete tunnuste kujunemine vastavalt naissoost tüübile;
- torukujuliste luude lineaarse kasvu reguleerimine;
- torukujuliste luude kasvu peatamine;
- endomeetriumi funktsionaalse kihi tagasilükkamine ja menstruatsiooni algus;
- tromboosi puudumine;
- suurenenud vere hüübivuse reguleerimine, ennetades menstruatsiooni üleminekut emaka verejooksule;
- takistus aterosklerootiliste naastude moodustumisel;
- suurenenud tundlikkus progesterooni retseptorite suhtes.
Kui naisel on järgmised sümptomid, on vaja konsulteerida arstiga, kes suunab hormonaalset analüüsi:
- akne pursked, mis ei möödu pärast naha taastamiseks spetsiaalse kosmeetika kasutamist;
- kiire kaalutõus;
- piimanäärme healoomulised kasvajad, näiteks kudede tsüstiline vohamine;
- pikaajalised menstruaaltsükli rikkumised;
- probleemid viljastumisega, raseduse katkemine.
Tähtis on teada! Hormonaalset uuringut teostab ainult arst, kuna naine ei tea paljusid nüansse, mida tuleks analüüsi läbimisel rõhutada.
Patoloogia diagnoosimiseks võimalikult vara otsustab arst saata naise hormoonide uuringu analüüsi.
Progesteroon, östradiool
Hormoone progesterooni ja östradiooli toodavad neerupealised ja kollaskeha ning normid määratakse menstruaaltsükli faasi järgi. Progesteroon valmistab emaka ette embrüo fikseerimiseks ja soodustab tiinust.
Östradiool saadab naist kogu elu, alates noorukieast kuni menopausini ja aitab kaasa reproduktiivsüsteemile, vastutab ainevahetusprotsesside eest, mõjutab psühho-emotsionaalset seisundit.
Progesterooni ja östradiooli hormoonide suhte testid veres tehakse menstruaaltsükli teises faasis, pärast ovulatsiooni algust või esimeses faasis tsükli 5.-9. Päeval. Kõige sagedamini on vähktõve ja mastopaatia diagnoosimiseks ette nähtud hormooni antagonistide suhte analüüs..
Dehüdroepiandrosterooni sulfaat (DHEA-d), testosteroon
Meessuguhormoone (androgeene) toodetakse isastes munandites ja naistel munasarjades ja neerupealistes. Hormoon DHEA-d toimivad testosterooni varuna. Kui naisel on suguelundite haiguste sümptomeid (fibromüoom, polütsüstiliste munasarjade sündroom), väheneb DHEA-d ja testosteroon. Mõlema hormooni suure kontsentratsiooni korral täheldatakse neerupealiste patoloogiaid.
Kui hormoonid normist erinevad, kurdab naine järgmist:
- suurenenud karvasus;
- rasune nahk aknega;
- menstruaaltsükli häire;
- võimetus rasestuda.
Hormoonide suhte analüüs veres antakse tsükli 8.-10. Päeval.
Prolaktiin, folliikuleid stimuleerivad (FSH), luteiniseerivad (LH) hormoonid
Puberteedieas soodustab prolaktiin rindade kasvu. Reproduktiivses eas naistel tõuseb hormoon järgmistel juhtudel:
- Rasedus;
- amenorröa;
- hüpofüüsi eesmise neoplasmid;
- PCOS;
- suukaudsed rasestumisvastased vahendid.
Kui analüüs näitab naisel prolaktiini madalat kontsentratsiooni, näitab see hüpofüüsi talitlushäireid.
Folliikuleid stimuleeriv hormoon vastutab folliikulite moodustumise ja küpsemise eest. Ovulatsiooni algusega rebeneb domineeriv folliikul munaraku järgneva vabastamisega. Follikulaarne kude muundatakse kollaskehaks, mis raseduse korral hävitatakse, pärast mida saabuvad menstruatsioonid.
Kui analüüsis on märgata folliikuleid stimuleeriva hormooni taseme tõusu, siis tõenäoliselt kuritarvitab naine alkoholi või diagnoositakse:
- munasarjade düsfunktsioon;
- tsüstilised massid aju liites.
FSH madalamat kontsentratsiooni näitav analüüs näitab polütsüstiliste munasarjade sündroomi. Kui naine on ülekaaluline, kaldub ka folliikuleid stimuleeriva hormooni kontsentratsiooni analüüs normist allapoole.
Luteiniseeriva hormooni peamine ülesanne on mõjutada folliikulite küpsemisprotsessi. LH osaleb aktiivselt ovulatsiooniprotsessis ja mõjutab östrogeeni tootmist.
Märge! Kõik ülaltoodud hormoonid võtavad viljastumisprotsessist aktiivselt osa: nad soodustavad folliikulite küpsemist, ovulatsiooni algust ja munaraku vabanemist. Kõik on olemuselt läbi mõeldud kuni pisidetailideni, kuid juhtub, et naine ei saa rasestuda, seetõttu on patoloogia diagnoosimiseks ette nähtud prolaktiini, FSH, LH testid. Lisaks nõuab patsient hormoonide korduvat manustamist, kuna prolaktiini, FSH ja LH tase varieerub sõltuvalt tsükli faasist, naissoost esindaja vanusest ja patsiendi positsioonist (raseduse korral).
Veenist hormoonide rühma analüüs tehakse peamiselt tsükli 5.-9. Päeval. Kahtluse korral saadab endokrinoloog või günekoloog uuesti analüüsimiseks, kuid kõigepealt selgitab naine, millal uuring on asjakohane.
Hüpofüüsi ja kilpnäärme hormoonide norm
Kilpnäärme nägemishäiretega või patsientide kaebustega reproduktiivse süsteemi ebaühtluse kohta (eostamise võimatus, menstruaaltsükli häired jne) suunab endokrinoloog hormonaalseid teste:
- kilpnääret stimuleeriv hormoon (TSH) - kontrollib kilpnääret;
- vabad hormoonid T3, T4.
Naisel on kilpnäärme talitluse kahte tüüpi:
- Hüpotüreoidism - trijodotüroniini (T3) ja türoksiini (T4) vähendatud tase;
- Hüpertüreoidism - kilpnäärmehormoonide suurenemine ja türosiini aminohapete võimalik intoksikatsioon.
Tähtis on teada! Naine on võimeline iseseisvalt ennetama hormooni türoksiini langust - on vaja jälgida toitvat dieeti ja süüa joodirikkaid toite.
Kui meessuguhormoonide testid on juba tehtud, on kontrollitud hüpofüüsi hormoonide ja kilpnäärme suhet ning on leitud, et naine kannatab kõrgenenud adrogeeni sisalduses, viiakse läbi kaheastmelise analüüsi abil süsivesikute metabolismi uurimismeetod. Esimeses etapis on kavas võtta suhkru veresuhkru test, mida hinnatakse 24 tunni jooksul.
Esmakordselt võetakse analüüs tühja kõhuga, samal ajal kui veri loendab glükoosi ja polüpeptiidhormooni insuliini sisaldust. Järgnevad testid viiakse läbi iga 3 tunni järel ja on lubatud süüa sama toitu, mida naine sööb tavalisel päeval.
Kui ööpäevane vere glükoosianalüüs on normaalne, jätkake teise etapiga, kus kontrollitakse halvenenud glükoositaluvust. Katse ettevalmistamine eeldab, et naine tarbib 3 päeva jooksul kuni 200 milligrammi süsivesikuid, samal ajal kui vedeliku tarbimist ei saa kontrollida. Analüüs viiakse läbi tühja kõhuga. Naine saab veega glükoosi koguses 75 mg: 300 ml. Proov võetakse 4 korda vahega pool tundi.
Ameerika teadlaste (1998) suhkurtõve diagnostiliste kriteeriumide kohaselt on tabelis esitatud keha glükoosivarustuse normid: