

7.1. Talu rajamine
Talu esimene omanik Mokra (eesnimi teadmata) on Vastseliina mõisasse tulnud Orava karjamõisa maadelt. 1850.-1860.aastatel ostis see mees Vastseliina mõisnikult parun von Lipphardilt 300 aakrit (1 aaker = 0,40468 ha) maad ja asus sellele maale elama. Mokral oli kaks poega Gotlib ja Andri. Poegade täisealiseks saades jaotati maavaldus pooleks. Vanemale pojale Gotlibile sai talu põhjapoolne maavaldus, nooremale Andrile lõunapoolne maavaldus. Need mehed ehitasid kumbki oma osale talud. Edaspidi käsitletaksegi Andri Mokrale kuulunud talu. Andri Mokral oli kolm poega – Viidrik, Peeter (Rein Aimu vanaisa) ja Mihkel. Vanem poeg Viidrik jäi tallu elama. Kaks nooremat aga läksid 25 aastaks tsaari sõjaväkke. Sõjaväest koju saabunud Mihkel suri kehva tervise tõttu. Peale 20 aastat tsaariarmees teenimist tuli koju ka Peeter Mokra. Ta abiellus 1905.a. Miina Purgega. Neil oli kümme last – 2 poega ja 8 tütart, kelledest üks oli minu vanaema Helena Aim (Rein Aimu ema). Talust anti Peeter Mokrale 5,4 ha suurune maatükk. Sellele maatükile ehitas ta väikese rehetare, mis on veel praegugi alles. Seda kasutab Henn Aim suvilana. Peale Peeter Mokra surma 1937. aastal jäi seda väikekohta pidama tema poeg Oskar Mokra. Peale Oskari surma 1944.a. pidas talu edasi tema ema koos teiste lastega. Miina elas talus oma surmani 1961.a. 1936.a. eestistati nimi Mokra. Uueks nimeks valiti Aim. Peeter Mokra lapsed on kõik surnud, lapselapsi on elus 7, üks nendest on Rein Aim. Andri Mokra teise poja Viidriku 4 tütart on samuti surnud. Praegu elab tema tütre Anna tütar Linda Aader (s. Lehtmaa) Võrus. Alates 1990.a. peab kinnistusraamatu järgi oma vana-vanaisale Andri Mokrale kuulunud talu edasi Rein Aim.
7.2. Talu õitseng peremees Andri Mokra ajal
Pütsepa talu sammus peale Andri Mokra peremeheks saamist tõusuteed. Ehitati elumaja, laut. Koos poja Viidrikuga ehitati uus lehmalaut, sealaut, küünid, ait ja võlvkelder. Kelder on ainuke käesoleva ajani säilinud hoone selles talus. Talus peeti 10 lehma, 2 hobust, noorloomi, 6-7 siga, lambaid. Talul oli umbes 20 ha põllumaad. Põllul kasvatati vikki, ristikut, lina, kaera, rukist ja vähesel määral nisu ja otra. Tallu rajati suur õunaaed. Olid kaevatud sookuivenduskraavid ja rajatud talutee. Talu oli ümbruskonna üks suuremaid ja korras-olevamaid. Siin olid naabertaludega võrreldes ka veidi viljakamad maad. Oli ju Heinasoo talu peremeeski ütelnud: “Mis Mokral viga, tal viljakõrs hilkas, aga meil on hahk“ Talus elati küllalt jõukalt. Suuremad tööd tehti ära talgute korras. Vanaema mäletas hästi sõnnikuveo ja kartulivõtmise talguid. Talitas ju tema selles talus loomi. Talus olid karjasteks peremehe sugulased. Kuna talus oli palju noort rahvast, siis peeti ka pidusid. Vanaema on jutustanud pulmadest, kadri- ja mardipidudest, kuhu tuli kokku hulgaliselt ümbruskonna noori. Naabertalu piiril asus muistne Linnusemägi, kus asus jaanituleplats koos kiigega. Talu küünis peeti suvel simmaneid. Taluperemees Andri Mokra oli töökas ja tagasihoidlik mees. Ta ei olnud astunud ühessegi ühistusse ega lubanud panna oma talu tollal väljaantavasse talundiraamatusse. Peale poeg Viidriku naisevõttu sai peremeheõigused enda kätte Viidrik Mokra. Koos peeti talu vanaperemehe surmani. Ta sai surma karuäkete koorma all.
7.3 Talu aastatel 1940 – 1950
1940. aastani pidas Pütsepa talu Andri Mokra vanem poeg. Juba Viidriku peremeheks oleku ajal tekkisid vendade vahel lahkhelid, sest nooremale vennale sai isatalust ainult 5,4 ha maad. Seegi oli suuresti soine ja võsastunud. Üheks lahkhelide põhjuseks oli olnud Viidriku naise Mari õelus. Ta olnud ahne ega sallinud mehevenna peret. Seevastu Viidrik oli olnud oma isa iseloomuga ja aitas naise eest salaja oma venna peret, kes peale venna õnnetut surma kannatas puudust. Enne sõda oli tallu elama tulnud Venemaalt Viidriku naise sugulane Olga Lätting. Tema käest kuuldi, kuidas Venemaal oli kolhoose tehtud ja inimesi kulakuteks kuulutatud. Kolhoosi mineku hirmus asuti tasapisi talu jagama. 03.02. 1940.a. , Viidrik Mokra surmapäeval koostatud testamendi järgi ja Võru Maakohtu tagasiulatuva otsusega 1934.a. 05.juulini jaotati talust ½ Viidrik Mokra nelja tütre vahel ja ½ Peeter Mokra pärandustaluks.Talu väärtuseks hinnati 10 000 krooni. Peale Viidriku surma jäi tallu elama tema vanem tütar Olga Meister. Temal aga ei olnud taluperenaiseks olemise annet ega õiget tahtmistki. Ka mehega ei olnud head läbisaamist, sest neil ei olnud lapsi. 1940. aastal tehtud otsused polnud aga kantud kinnistus-raamatusse ja tunnistati hiljem õigustühisteks. Kinnistu järgi jäigi talu viimaseks õiguslikuks omanikuks Andri Mokra. Sõja ajal kukkus talu küüni pomm. Põlesid ära loomalaut, küünid, vankrikuur. Allesolevad loomad pandi elumaja otsas olevasse talli. Peale sõda jaotati loomad Viidriku laste vahel. Jaotatud talu teist poolt pidas peale Peeter Mokra surma edasi tema poeg Oskar Mokra. Tema läks kaduma sõjakeerises Pärnumaa metsades. Talus elas Peetri naine Miina Aim oma surmani 1961. aastal. 1948. aastal läks olukord maal ärevaks. Laienesid konfliktid talunike ja nõukogude võimu esindajate vahel. Tugevnes kolhoosidesse mineku propaganda. Sagenesid pealekaebamised. Kuna vabatahtlikke oli kolhoosidesse minejate hulgas vähe, asuti rakendama sundi. Algas kulakute väljasaatmine Eestist, talude jaotamine ja sundkollektiviseerimine. Likvideeriti talupojaühiskonna alus – oma majapidamine. 1949.a. algas massiline kolhooside moodustamine ka Vastseliina vallas. Ainüksi Vastseliina sovhoosi piirides moodustati 17 väikest kolhoosi, kuhu astus 492 taluperet. Vastseliina ühismajandi reformikomisjoni andmetel võeti 1940 – 1950 .a. taludest kolhoosidesse järgmist vara : hobused 467, varsad 3, lehmad 367, lambad 102, pullid 5, mullikad 76, sead 96, külvikud 16, vankrid 422, reed 459, adrad 413, heinaniitjad 99, hoburehad 94, heinaküünid 239, laudad 28, rehed 51, aidad 72, elumajad 16, sulastemajad 3. Peale selle võeti kolhoosidesse viljaseeme, juba külvatud põllud, loomasööt ja palju muud vara. Ka Pütsepa talu perenaine Olga Meister astus 1949.a.Tõlva kolhoosi. Talust viidi kolhoosi lehm ja 450 kg lehmaheinu. Olga Meister töötas kolhoosis 1955. aastani . Tema mees Alfred Meister läks ära oma vanemate koju Plessi külla. Elust muserdatuna ja kehva tervise tõttu läks Olga ise vanadekodusse, kus ta ennast 1965.a.ära uputas. Peale tema äraminekut jäi talu tühjaks. Õu võsastus, lagunes ait, elumaja kukkus kokku. Talukoht kaotati nõukogudeaegsetelt kaartidelt. Jaotatud talu teist poolt pidas peale sõda minu vanavanaema Miina Aim koos kahe tütre ja pojaga. Sellest perest ei läinud keegi kolhoosi. Talule pandi peale suured põllumajandusmaksud ja määrati riiklikud müüginormid.Kuna maksu ei jõutud maksta, siis kirjutati vara üles .05.07.1951.a.võeti maksude katteks talu ainuke hobune. Järgmisel aastal võeti ära lehm. Hiljem vähendati makse 50 % ulatuses, aga perenaine oli siis juba küllalt vana ja tütar oli haige, seetõttu andsid nad maa käest. Perele jäi kasutada 0,60 ha aiamaad ja 0,5 ha soist heinamaad. 1950. aastaks oli kunagisest suurtalust alles jäänud vaid ilus mälestus.
7.4. Talu peremeheks saab Rein Aim
Talu praegune peremees on sündinud samas talus 1944.a. Koolihariduse sai Vastseliinas ja Väimela Põllumajandustehnikumis, kus omandas elektriku kutse. Alates 1968.a. töötas Vastseliina sovhoosis autojuhina, elektrikuna, osakonnajuhatajana. 1978-1993 aastani töötas ta sovhoosis peaenergeetikuna. Peale sovhoosi reorganiseerimist asutas ta 1993.a. aktsiaseltsi A. K., kus tegeldakse elektriteenuste osutamise, vilja kuivatamise, puhastamise ja säilitamisega.. Abikaasa Ilme Aim (s. Tiisler) on sündinud 1950.a. Otepääl. 1969.a. peale Väimela tehnikumi lõpetamist, asus ta tööle Vastseliina sovhoosi. Praegu tegeleb talu raamatupidamisega. Nad abiellusid 1970.a. Peres on 4 poega. Vanem poeg Jaanus on sündinud 1971.a. Töötab A/S Förmann NT. Abielus. Peres poeg Ats. Poeg Risto õppis Räpina Kõrgemas Aianduskoolis aiandust, sündinud 1977.a.Poeg Martin on sündinud 1978.a.Õpib praegu Räpina Kõrgemas Aianduskoolis. Noorem poeg Lauri on sündinud 1982.a. ja õpib Vastseliina Keskkooli 9. klassis. Pere elab Vastseliinas oma kätega ehitatud majas. 1990.a. taotles Rein Aim tollase Eesti NSV taluseaduse alusel oma vanavanaisale kuulunud maid endale talu rajamiseks. 08.juunil 1990.a. eraldati Vastseliina sovhoosi maadest 65,4 ha suurune maavaldus. Algab ühe talu taastamine. 1992.a. taotles omandireformi seaduse alusel talu tagasi vanaema Helene Aim. Teisi talumaade tagasinõudlejaid ei olnud ja talle tagastati oma vanaisale kuulunud maad. Vanaema oli selleks ajaks surnud ja loobunud oma nõudeõigusest poja Rein Aimu kasuks. 1990.aastast alates peab Ilme Aim talu raamatupidamist ja tähtsamate sündmuste registrit. Üks näide sellest: I sissekanne –1990.a. 14. aprill. Sajab laia lund. Pidasime Olga õues plaane talu taastamiseks. Rein langetas esimesed 5 –6 meetri kõrgused pajupõõsad lauda müüridelt. Õhtuks jõudsime võsast puhastada keldri ümbruse. Põletasime ära ka osa aida varemeid. Martin lubas veel hobuse osta. … Peale 30 aastat peremeheta olekut oli talust alles jäänud võlvkelder, kaks õunapuud ja hoonete alusmüürid. Ainuüksi taluõue puhastamisest saadi 25 m3 küttepuid. Keldri peale ehitati juba samal suvel uus kuur. Koristasime ära ka maja varemed. Taluõuele jäi kasvama 6 põlispuud. 1990.a. kevadel külvati 6 ha teravilja, pandi kartulid ja juurvilja. Suvel tehti 4 ha heinamaal heina. 1991.a. telliti taluhoonete projekt ja 22. juulist alustati lauda ehitust. Laut valmis 1994.a.sügisel. Ehitus läks maksma umbes 42 300 krooni. Ehitusmaterjal oli suures osas muretsetud juba rublaajal, seetõttu ei kujunenud ehitus väga kalliks. Raha materjali ostmiseks saadi piima, liha, teravilja, vähesel määral kartuli ja lina müügist. 28.oktoobril viidi uude lauta loomad. Lauta sai esialgu 10 lehma, 2 mullikat. Sead jäid talveks veel alevi lauta, sest emisel oli poegi oodata. Üldse on laudas 20 loomakohta. 1993.a. kevadel koondusid Pütsepa küla mehed Mart Majas, Aarne Parv, Aivar Schenk, minu isa ja Heinasoo küla talunik Andres Eerik Pütsepa külaühistusse. Ühistu esimeheks valiti Rein Aim. Külaühistu moodustamise eesmärgiks oli talutööde kergendamine. Ühiselt on muretsetud traktor, põllutööriistu, koos tehakse hooajatöid. Näiteks valmistati koos silo, tehti heina ja koristati vili. Ka kartulivõtmisel oldi üksteisel abiks. 1993.a. kevadel seati korda küla endine kiigeplats ja sellest ajast on seal ühiselt jaanituld tehtud. Plaanis on sinna ehitada kiik ja korrastada Pütsepa rändrahnu ümbrus. Külaühistu tegutsemine on liitnud naabreid ja annab jõudu edaspidiseks koostööks.
7.5. Muutused aastatel 1994-1997
Pütsepa-Gotlibi talu on kantud Riigi Maa-ameti poolt maakatastrisse 14.05.91.a. Sama aasta 31.juulil kanti kanti talu kinnistusraamatusse ja 09.09.97.a. Äriregistrisse nime all Rein, Aimu talu. Talu on 1996.a. registeeritud maksuametis ja on ka maksukohuslane. Talus on sisse seatud tekkepõhine raamatupidamine. Talu on Võrumaa Masinaühistu liige ja Eesti Punase Karja Ühistu liige. Talu kasutab Jõudluskontrolli Keskuse teenust loomade jõudluskontrolli osas ja Võrumaa arenduskeskuse teenust finantsküsimustes. Samuti on sõlmitud lepingud konsulentteenuste osutajatega loomakasvatuse küsimustes. Taluperemees on täiskohaga talus tööl. Tallu on tööle võetud puhkepäevade andja, sest peremehe tervis on kehvavõitu. 1996.a. pandi tallu telefon. Üks perepoegadest lõpetas 1997.a. kevadel Räpina KAK ja asus edasi õppima Eesti PÜ aianduse erialale. Seepärast on hakatud talus tegelema ka aiandusega. 1997.a. kevadel rajati 0,3ha suurune maasikaistandus. Tallu ehitati 1997.a. garaaz – töötuba – kuur. Plaanis on 1998.a. ehitada sõnnikuhoidla ja puurkaev. Samuti tuleb laiendada olemasolevat noorkarjalauda osa. Tallu on ostetud traktor ja mitmeid põllutööriistu.
7.6. Tootmine aastatel 1994-1997
Talu põhilised tootmissuunad on endiselt piimatootmine ja metsandus. Kariloomad ja toodang.
Tabelist võime näha, et piimatoodang ühe lehma kohta on nelja aastaga tõusnud ligi 1000 kg. See on saadud peamiselt lehmade talvise söötmise parandamise ja uute karjamaade rajamisega. Juba kaks viimast aastat on talus tehtud rullsilo. Selle teenuse saab talu Võrumaa Masina-ühistult, mille liige ta ise on, hinnaga 157 krooni rull (rulli kaal on ligikaudu 1 tonn). See teenus läks maksma 29 200 krooni. Heina toodab talu ise. 1997.a. varuti 32 tonni heina. Söödavilja kasvatati 10 hektaril ja viljasaak oli 18 tonni. Kuna maade viljakus on madal siis teravilja-kasvatus ei tasu end ära. Pool söödaviljast ostetakse.Vilja osta on isegi kasulik, sest vilja hind on langenud, võrreldes 1995.a. kevadega. Näiteks maksis 1995.a. kevadel 1t söödavilja 1800 krooni, siis 1997.a. lõpul oli söödavilja hinnaks 1200 krooni tonn. Talu on saanud tulu metsa müügist. 1997.a. müüs talu metsa 41 000 krooni eest. Peale selle on saadud tulu liha müügist ja vähesel määral istikute ja marjade müügist.
7.8. Talu kulud ja tulud
Sissetulekud 1994 1995 1996 1997 Laen
7.9. Tootmisega seotud mured
Nagu näha on kulutused kasvanud eriti küttele, elektrile, ravimitele ja teenustele. Kütte hind on tõusnud 2,60kr/l-lt 1995.a. 4,30kr-ni 1997.a. Elektri hind aga 0,15kr-lt 0,60 kr/kWh. Tunduvalt on kallinenud ravimite, teenuste ja ehitusmaterjalide hinnad. 1995.a. lõpul maksti 1 tonni piima eest 3100 krooni, aga 1997.a. lõpul maksis AS Võru Juust 1 tonni piima eest ainult 2900 krooni. Teravilja hind on langenud . Liha hind on sama, mis paar aastat tagasi. See kõik on viinud selleni, et laudad tühjenevad ja põllud on söötis. Lehmade arv on taludes kahanenud poole võrra. Kolmes osaühingus on lõpetatud piimatootmine ja alates maikuust 1998 kavatseb livideerida tootmise ka Halla osaühing. Kõik see näitab, et Eesti Vabariigi valitsus on jätnud midagi olulist õigel ajal tegemata. Alles 1997. aasta lõpul eraldati Maaelu Krediteerimise fondi kaudu raha kapitali toetuseks. Võru maakonnale eraldatud 1,3 milj.kroonist sai ka meie talu, peale pikka paberimajandust ja kontrolle, 50 000 krooni sõnnikuhoidla ja puurkaevu ehituseks. 1998.aastaks on planeeritud otsetoetusteks raha taludele, kus on vähemalt 10 ha ulatuses teravilja külvatud ja on ette nähtud ka toetus jõudluskontrolli all olevatele lehmadele. Ka meie talul on lootust nendele toetustele.
7.10. Talu tulevikuplaanid
Talu arengut piirab ka kasutatava maa suurus. Ümberringi vaba maad ei ole ja karjamaid ei saa rajada talust kaugele. Praegu on renditud 29 ha põllumaad, kust teeme heina ja silo ning kasvatame umbes 10 ha teravilja. Oma talu põllumaa 15,4 ha on põhiliselt karjamaade ja rühvelkultuuride all. 1997.a. rentisime 6 ha maad ja külvasime sinna rukki. See maa oleks edaspidi kavas EVP-de eest ära osta. Talu on investeerinud peamiselt heade näitajatega tõuloomade ostmisse. Ostetud on 8 tõu-mullikat, kelledelt on saadud juba järelkasvu. Laenu on võetud kahel korra: 1994.a. loomade ja 1996.a. traktori ostmiseks. Kokku on laenude summa 180 000 krooni. Pool sellest on tasutud. Praegu paigaldatakse lauta torulüpsiseadmeid, sest piima kvaliteedi osas muutuvad nõuded üha rangemaks. Tuleb kasutada kalleid pesu- ja desoaineid. Samuti planeeritakse remontida ära piimaruum ja haljastada lauda ümbrus. Mõeldud on ka aianduse ja muude tootmisharude laiendamisele.
Lõpetuseks
Talu asub pere elukohast 4,5 km kaugusel. Igapäevane käimine edasi-tagasi 2-3 korda päevas tüütab ja on kulukas. Maja ehitamiseks puudub aga kapital. Kuna talus on masinaid põllupidamiseks vähe, tuleb need rentida. Ühistud on lõpetanud oma tegevuse, olemasolevad masinad on vanad ja uute ostmiseks ei ole võimalusi. 1997.a. moodustati Võrumaa Masinaühistu, mille liige on ka Aim Reinu talu. Tellimuste täit-miseks on suured järjekorrad. Sellised ühistud peaksid olema valdades. Kuidas talu toime tuleb? Selle, mis talu sisse toob, see sinna ka läheb. Elaks vast ilma talupidamisetagi , aga kahju on loobuda ja usk edaspidisesse hoiab peret selle küljes kinni. Teha on talus palju, aga peremehe tervis on kehv, lapsed veel koolis ja sellepärast ei planeeritagi lähemal ajal midagi suuremat. Ehk on tulevikus mõni noor ja ettevõtlik peremees eesotsas, küllap siis ka olud paranevad. 1995.aastal kirjutas Martin Aim kodu-uurimusliku töö teemal “Pütsepa-Gotlibi talu majandustegevus”.Töös kajastas ta oma kodutalu loomislugu. Kodu-uurimuslik töö on ette kantud üle-Eestimaalisel koolinoorte kodu-uurimiskonverentsil. Praegu võib Rein Aimu talu pidada üheks perspektiivikamaks tegevtaluks Vastseliina vallas.
Martin Aim
Kasutatud allikad:
1.Aim,M.Pütsepa-Gotlibi talu majandustegevus.Kodu-uurimistöö.Käsikiri.1995.Asub Vastseliina KK muuseumis.