K. K. saatis 9 küsimust.
1. Mida tuleks teha selleks, et elu Tallinnast väljaspool välja eisureks? Kas võtmesõnaks oleks siin infrastruktuur (vaadates nt Hollandi poole)? Riigi initsiatiiv viies teatud asutusi nö väljapoole? Või on tegemist üleüldisema tendentsiga, mille vastu ei saagi.
Vastus. Elu ei sure välja. Aga mitte mingisuguse raha või poliitiliste ettevõtmiste kaudu ei ole võimalik taastada selliseid elu- ja asustusvorme, mis kunagi olid. Tundub, et Eesti riik on teinud vist enam-vähem maksimumi, mis riigil on üldse olnud võimalik teha.
2. Kas riik peaks võtma alkoholi tarvitamise suhtes karmimaid meetmeid või peaksime rõhuma inimese autonoomsele otsustusvõimele?
Vastus. Põhjused, miks inimesed tarvitavad alkoholi jms, on sellised, mis kuidagi ei allu riigi kontrollile ja suunamisele. Tohutult hullem kui alkoholi tarvitamine on süstiv narkomaania. Ja see on pealetungil.
3a. Kas Riigikogu liikmel saab olla muid tegevusi peale Riigikogu liikmeks olemise?
Vastus. Liiga ajamahukaid kõrvaltegevusi ei ole kunagi heaks kiidetud. Parlamentarismi ajaloo vältel on tunnustatud erandid niisugused tegevused, kus inimene on nö. asendamatu, st. kunstiline tegevus, teadustegevus, õppejõu tegevus.
3b. Kuidas tõsta Riigikogu kvaliteeti?
Vastus. RK liikmete kõrgem kvaliteet, RK personali kõrgem kvaliteet. RK-le vahepeal ära antud otsustamisõiguse tagasiandmine.
3c. Kas Riigikogu liikmete vähendamine oleks õige?
Vastus. Ei. Pigem ei kata juba praeguse arvuga ära kõiki vajalikke komisjone ja muid tegevusi.
3d. Kas Riigikogu peaks olema ligipääsetav kõigile (nagu praegu) või võiks sellest kujundada
eukraatiline kogu?
Vastus. Ei ole kuskil õnnestunud, kuigi on näiteid, kus on osaliselt mingi taoline korraldus (Näit. Suurbritannia praegune lordide koda).
4. Kas autode kasutamise suhtes tuleks kehtestada otsesed maksud või pigem “mängida” kütuseaktsiisiga?
Vastus. See on maksutehnilise otstarbekuse küsimus.
5. Kuidas tõsta hoolivust ühiskonnas? Kas see on üldse võimalik tänases Eestis? Või on see nö rikaste riikide lõbu? Kas see on üldse riigi asi?
Vastus. Hoolivuse kasvatamise peamine instrument on alati olnud kirikute tegevus. Riik ei saa selles valdkonnas peaaegu midagi mõjutada, see on ühiskonna probleem. Aga rikastes riikides on reeglina tõesti laialdane heategevuse kultuur.
6. Kas peretoetusi peaks määrama kvantitatiivselt või kvalitatiivselt? Kas ühetaoline toetuste määramine on õiglane?
Vastus. Millised ka ei oleks kokkulepitud põhimõtted ja jaotamise süsteem, toetamise käigus õiglus väheneb ja võib hoopiski kaduda. Iga toetuse jagamine käivitab nende taotlemise kuritarvitamise.
7. Kas riigipoolne andmete kogumine isikute kohta on õige? Kas on õige kodanike isikuandmete massiline töötlemine selleks, et tagada julgeolek?
Vastus. Seda asja ei saa hinnata õige – vale skaalal. Tänapäeva infoühiskonna riik saab need andmed ka siis, kui seda eriliselt ei taotletagi. Ja julgeolekuasutused on oma töö tegemiseks alati kasutanud kõiki võimalikke meetodeid.
8. Kuidas vähendada rassismi? Kuidas valmistada inimesi ette immigratsioonilaineks?
Vastus. Eestis ei ole mingit olulist rassismi vormi mingil vähegi olulisel määral. Paistab aga, et eesti rahva valdav enamik on otsustanud mitte lubada enam mingit immigratsioonilainet.
9. Kuidas lahendada venelaste integratsiooni küsimus?
Vastus. Mida me ka integratsiooni all täpselt ei mõtleks, aga paistab, et Eesti riik on omalt poolt teinud kõik, mis on olnud võimalik. Ei tohi unustada, et need „integreeritavad“ on elavad inimesed. Mis põhjustel ja mil määral nad soostuvad „integreeruma“, see sõltub ikka ja peamiselt nendest endist.
Valija Peeter Soe saatis 25 küsimusest koosneva küsimustiku.
Oletan, et ta saatis või püüdis saata need kõigile riigikogu liikme kandidaatidele. Lisaks tahtis ta enamiku küsimuste puhul vastust omaloodud 5 vastusevariandi skaalal, mis on loodud jäljendades sotsioloogilisi hinnanguid uurivates küsimustikes tihti kasutatavat 5 vastusevarianti sisaldavat skaalat (kindlasti jah, pigem jah, ei oska öelda, pigem ei, kindlasti ei). Tema pakutud skaala on järgmine:
Jah, kindlasti
Pigem jah
Sõltub/ oleneb millestki, näit. erakonna lepetest, erakonna programmist vms.
Pigem ei
Kindlasti ei
Sellisel moel korrektselt vastata ei ole võimalik, aga kuna küsimuste hulgas on selliseid olulisi küsimusi, millele on vaja vastata, siis püüan allpool seda teha, nende küsimuste osas, millele mul mingisugune vastus on. Osa küsimusi on paraku sellised, millele üldse ei ole selget vastust või minul puudub isiklik eelistus, osa aga käib valdkondade kohta, kus ma ei pea ennast asjatundjaks.
Järgmisel neljal aastal tuleb teostada riigireform, mille eesmärgiks on avaliku sektori tulemuslikkuse ja tõhususe kasv.
Vastus. Küsimus selline, nagu oleks Brežnevi aeg tagasi. Ei saa olla reformi, mis kindlasti annaks need soovitud tulemused.
Riigikogu koalitsiooni kuuluv poliitik on iseseisev ja ei sõltu oma otsustes erakonna seisukohtadest.
Vastus. Põhiseaduses kehtestatud normid ütlevad, et riigikogu liige peab olema täiesti vaba ja langetama oma otsused vaid oma südametunnistuse järgi.
Lisapension peab sõltuma üleskasvatatud laste arvust.
Vastus. Ei pea realistlikuks, et oleks võimalik kehtestada uusi riikliku pensioni liike.
Erakondade valimiskulutustele tuleb seada piirangud.
Vastus. Kui erakonnad seda ise ei tee, siis vastu nende tahtmist neile niisuguseid piiranguid peale suruda ei õnnestu.
Riigi eelarvest tuleb erakondade finantseerimist vähendada.
Vastus. See on ju üks meie kõige tähtsamaid eesmärke.
Liberaliseerida tuleb riigi immigratsioonipoliitikat.
Vastus. Väide mitte piisavalt täpne, et saaks kommenteerida.
Traditsiooniliste pereväärtusi tuleb toetada ja väärtustada.
Vastus. Põhimõtteliselt nõus, aga milles see toetus ja väärtustamine peaks ja saaks avalduma?
Seadusandjal tuleb tegutseda soolise võrdõiguslikkuse tasakaalustamiseks.
Vastus. Mina ei näe Eestis soolist õiguslikku ebavõrdsust.
Valituks osutunud kandidaat peab loobuma põhiseaduslikust õigusest saadikupuutumatusele.
Vastus. Siin on tegemist arusaamatusega. Saadikupuutumatuse mõiste tähendab seda, et saadikut ei tohi takistada teha oma saadikutööd parlamendis. Näiteks olla hääletamise ajal saalis ja hääletada.
Riigiettevõtete nõukogud tuleb depolitiseerida.
Vastus. Mida tähendab „depolitiseerida“?
Tuleb vastu võtta pealinna seadus. Selgituseks. Tallinnas on vajalik haldusreform. Võimu tuleb teostada linnaosas, kus valijad on mandaadi andnud. Linnavalitsus tuleb valida linnaosade esindajatest.
Vastus. Isegi kui jääda selle juurde, et Tallinn on üksainus omavalitusüksus, siis tuleks talle anda sobiv kvaasiföderaalne struktuur.
Rail-Balticu raudtee trass peab minema läbi Tartu kasutades olemasolevat transpordikoridori.
Vastus. Ei pea realistlikuks, et praeguseid ettevalmistustöid oleks võimalik muuta oluliselt teistsugusteks. Arvan, et pigem saab probleem olema selles, kas see raudtee plaan üldse teostub.
Arvestades julgeolukopoliitilist olukorda tuleb kaitsekulutusi suurendada järgmisel neljal aastal kuni 2,5% SKT-st.
Vastus. Nii nagu just vaja peaks olema. Aga ärgem unustagem, et kulud iseenesest ei ole kaitse.
Millised on Teie kuni kolm olulisemat teemat/eesmärki/tegevust Riigikogus?
Vastus. Arvan, et mulle on tuttavamad kui teised konstitutsiooniõiguse, riigiõiguse ja eraõiguse valdkonnad. Tahaks saavutada, et Eesti riik parandaks tekkinud vead valimisõiguse, erakonnaõiguse ja erakondade riikliku rahastamise valdkondades.
Küsib erakondliku kuuluvuseta väikeettevõtja Heino: Juhul kui Teil ja Vabaerakonnal õnnestub saada mandaat ning osaleda koalitsioonis, siis kas Jüri Raidla riigireformiideed võiksid Vabaerakonna toel kasvõi osaliselt elluviiduks saada järgmise 4 aasta jooksul?
Vastus. Kõikidest erinevatest riigireformi plaanidest on just Jüri Raidla poolt propageeritav ideestik kõige nö. massiivsem. Mina olen teda ikka kuulnud rääkivat, et Eestile oleks vaja kirjutada päris uus tervikpõhiseadus. See on üsna hull idee, millel ei ole aga eriti toetajaid ja mis sellepärast on üsna ebarealistlik.
Minu ja minu valimisnimekirja kaaslaste arusaamine on pigem selles, et riigi ehitamisel on tehtud teatud hulk selliseid vigu, mille parandamisest ei pääse. Neid me tahaksime parandada ja kui jätta välja kohalike omavalitsuste ümberkorraldamisega seonduv, siis me ei näe muude puhul, et oleks möödapääsmatult vajalik põhiseadust muuta.
Meie idee on teha vajalikud parandused, aga nii vähe kui võimalik. Siin kodulehel on ka eraldi artikkel riigireformidest.
Eestlasest politoloog USAst:
Kas vabaerakonna kandidaatide nimekiri on üksikkandidaatide koondis?
Vastus. Osalt jah. Näiteks ka mina ei ole ei selle ega ühegi teise erakonna tegemise mõttest sugugi vaimustatud, aga Eesti praegune seadus näeb selle kohustuslikku moodustamist eeldusena, et üldse saaks kandidaatide nimekirja esitada. Arvan, et teine ehk suurem osa inimesi tahab siiralt luua uue erakonna, aga mulle tundub, et nad tegelikult kalduvad kopeerima nelja nn kartellierakonna eeskujusid, kuigi nad tahaksid muidugi niisugust erakonda, milles ei oleks kohta eeskujuks olevate erakondade pahedele.
Klassivend, kes ka ise palju aastaid tegeles Eesti poliitikas, küsis:
Kui Vabaerakond künnise ületab, siis millegi saavutamiseks on tarvis partnereid – kellega ja mismoodi on erakond valmis koostööks?
Vastus. Võimalik valimisedu toob hulga probleeme. Mina isiklikult eelistaks, et me ei laseks ennast valitsuskoalitsiooni meelitada. Valitsuskoalitsiooni minek väiksema partnerina, kellel on veel teistest oluliselt vähem valitsemise kogemusi, lõpeb halvasti. Aga me võiksime toetada mingit vähemusvalitsust. Vastutasuks peaksime küsima toetust meie oma kavadele, mis keskenduvad erakondade rahastamise vähendamisele ja korrastamisele, uue erakonnaseaduse tegemisele ja valimisseaduse jamade kordategemisele.
Vana tuttav Andres küsis, kas me tühistame kooseluseaduse, kui saame Riigikokku.
Vastus. See asi on, paraku, keerulisem kui lihtne vastus jah või ei. Pragune vastuvõetud aga jõustumata seadus ei näe ette, et samasooliste paare hakataks Eestis registreerima linnapea käepigistuse ja kellahelina saatel, nagu on näha olnud TV piltidest mõnedest muudest kohtadest maailmas. Kuid sellele vaatamata on seaduse tekst ikkagi sedasuseks sobimatu ja see ei hakka sellisel kujul kunagi tööle. Ainus hea asi selles seaduses on kontseptsioon, et inimestel on õigus teha mitmesuguseid omavahelisi lepinguid ja kinnitada need notari juures. Kõne all on eeskätt sellised lepingud, kus inimesed omavahel lepivad kokku, et edaspidi neil saab olema minis vormis ühisvara. Lisaks võib taolises lepingus olla veel üht teist olulist. Arvan, et niisuguseid lepinguid peaks olema võimalik sõlmida ka praegugi ilma selle seaduseta. Kuid paistab, et keegi ei ole seda Eestis üritanud ja kellelgi ei ole aimu, kuidas niisugune leping peaks välja nägema. Ühel konverentsil Riigikogus veidi enne eelnõu menetlemist küsisin Eesti Notarite Koja juhatajalt, kas ta teab, et keegi kuskil oleks püüdnud mõne taolise lepingu teksti kirja panna, kasvõi ainult katsekski. kasvõi ainult katseks püüdnud mõne taolise lepingu teksti kirja panna. Sain vastuse, et midagi niisugust ei ole teada. Rääkisin veidi hiljem samal teemal ka praeguse justiitsministri Anveltiga, kes avaldas arvamust, et käivitatakse töö taoliste lepingute nö tüüptekstide valmistamiseks. Võib-olla selgub, et taolist seadust ei ole üldse vaja, võib-olla selgub, et kas ja milliseid on ees takistusi, mis tuleks kõrvaldada. Seega on minu arvamus: seaduse tekstiga tuleb edasi töötada ja saavutada mõistlik tulemus.