Peamised erinevused: tunded on meie keskkonnas asjad, mis on registreeritud viie peamise meeleorgani poolt. Tunne on see, mida me näeme, kuuleme, lõhname, maitseme ja tunneme. Taju on see, kuidas me neid tundeid tõlgendame. Taju aitab meil tundeid tunda.
Dictionary.com määratleb "sensatsiooni" kui:
- Meeli töö või funktsioon; äratundmine või äratundmine meelte kaudu.
- Vaimne seisund või füüsiline tunne, mis tuleneb meelelundi stimuleerimisest või sisemisest keha muutusest, nagu külm või valu.
- Füsioloogia. Stiimulite tundmine.
- Üldine tunne, mis ei ole otseselt seotud ühegi konkreetse stiimuliga, nagu ebamugavustunne, ärevus või kahtlus.
- Vaimne tunne, eriti põnevil tunne.
- Erakordne tunne või huvi, mis on tekkinud paljude inimeste või kogu kogukonna seas, nagu mõni kuulujutt või esinemine.
- Sellise tunne või huvi põhjus: uus Brasiilia film oli filmifestivali tunne.
Dictionary.com määratleb "taju" järgmiselt:
- Meeli või meele abil kinni pidamise tegu või teaduskond; tunnetus; mõistmist.
- Kohene või intuitiivne tunnustamine või tunnustamine moraalsete, psühholoogiliste või esteetiliste omaduste poolest; arusaam; intuitsioon; tähelepanelikkus: haruldase taju kunstnik.
- Tajutav tulemus või toode, mis erineb tajutavast tegust; arusaam.
- Psühholoogia. Ühtne ühtne teadlikkus, mis on saadud sensoorsetest protsessidest, kui stiimul on olemas.
Peamine erinevus tunnetuse ja taju vahel on see, et tunded on passiivne protsess, mis toob teavet väljastpoolt maailma kehasse ja aju. Taju on seevastu aktiivne protsess, mille käigus valitakse, organiseeritakse ja tõlgendatakse aju poolt meelte poolt toodud teavet.
Tunded on passiivsed selles mõttes, et me ei pea teadlikult osalema "senseerimisprotsessis". See on see, mida meie meeled teevad loomulikult ja kogu aeg. Siiski on taju, mida meie aju aktiivselt teeb: see tõlgendab tundeid.
Sensatsioon on protsess, mille käigus meie meeled koguvad teavet ja saadavad selle aju. Inimesed on võimelised tundma suurel hulgal teavet, nagu iga päev, näiteks toatemperatuur, valgustuse heledus, keegi räägib, kauge rong või parfüümi lõhn. Kuid liiga suure teabe tõttu ei tõlgenda meie aju kõike.
Samuti võib taju, mälu ja ootusi kujundada taju. Selle näide ja lihtne viis eristada tunnetust ja taju on see, et: Kui näeme kaugel hoone, tundub see väike. Kui me hoone poole liigume, siis tundub, et see suureneb, vähemalt see, mida meie silmad näevad. Kuid me ei hüüa üllatusena, et hoone kasvab või kahaneb. Sellepärast, et me teame, et hoone on sama suur kui alati, oli see ka meie suhteline kaugus hoonest, mis hoone näeb.
Teine näide õppimisest, mälestusest ja ootustest kujundatud taju kohta on siis, kui me siseneme ruumi. Kui midagi on valesti või kui midagi on liigutatud või eemaldatud täielikult, siis võime öelda erinevuse. Meie silmad näevad ruumi ja me tajume, et midagi on varasemast erinev.