Külliki Bode: „Tehkem sisulist koostööd!“
Intervjueeris Helen Kask, EPIKoja peaspetsialist
Iga aasta detsembrikuus tunnustab Eesti Puuetega Inimeste Koda inimesi ja organisatsioone, kelle tegevus on oluliselt parandanud puuetega inimeste eluolu ja kaasatust ühiskonda. 2014. aastal pälvisid tunnustuse töövaldkonna edendajad. Üks laureaatidest, Külliki Bode, MTÜ THINK Eesti üks eestvedajatest räägib lähemalt oma tööst.
Kõigepealt veel kord õnnitlused sulle kui EPIKoja 2014. aasta laureaadile. Mida taoline tunnustus tähendab?
Aitäh! Selline tunnustus tähendab mulle palju. Olen THINK Eesti MTÜ-s toimetanud kümme aastat, organisatsiooni asutamisest saadik. Puuetega inimeste tööhõivega olen tegelenud veelgi kauem, seega on Eesti Puuetega Inimeste Koja tunnustus mulle märguandeks, et olen ajanud õiget asja.Sind esitati nominendiks kui MTÜ THINK Eesti üks asutajatest. Tegemist on puuetega inimeste koolitus- ja töökeskusega. Kuidas sündis ühingu loomisidee?
THINK Eesti sündis ajal, kui lõppes rahvusvaheline projekt THINK Baltic Extension. See oli kolmes Balti riigis läbi viidud unikaalne projekt, mille eesmärgiks oli pakkuda puuetega inimestele e-õppe kursuseid. Kokku osales projektis ligi 150 puudega inimest, läbi viidi 17 kursust. Töötasin tolles projektis koolitusjuhina. Minu ülesandeks oli suhelda osalejatega ja koolitajatega, panna kokku vastav õppeprogramm ning koordineerida kogu koolitusprotsessi. Projekti lõppedes olid osalejad nördinud, et enam ei ole võimalik õppida, koos käia ja muud huvitavat ette võtta. Otsustasime jätkata mittetulundusühingu alt. Nii loodi 2004. aastal MTÜ THINK Eesti.Teatavasti on iga tegusa organisatsiooni taga tublid inimesed.
Meie organisatsiooni juhivad ja liikmeteks on tegusad inimesed, kes oma tervisevigadest hoolimata suudavad ja tahavad tööd teha, õppida või olla muul moel ühiskonnas aktiivsed. THINK Eesti tegevjuht on Meelis Luks, kes on tuntuse saavutanud varvastega maalimises. Meelis ehk Mella ei saa rääkida, kätega tegutseda ega käia, ometi tuleb ta edukalt toime maalimise, programmeerimise või organisatsioonitöödega, rääkimata sadadest muudest ettevõtmistest. Tema moto motiveerib meid kõiki: „Elu on elamiseks, mitte virisemiseks!“ Leo Võhandu on meil nn välisministri ametis, lööb kaasa rahvusvahelistes projektides ning tutvustab organisatsiooni tegevusi välismaal ja Eestis. Leo on Tallinna Tehnikaülikooli emeriitprofessor, kes töötas THINKis juba siis, kui see oli veel projektipõhine, olles projekti koordinaator. Organisatsiooni töös on väga tähtsad ka koolitusjuht Kristi Kallaste ja käsitööosakonna juht Katrin Lapina. Nemadki on puudega inimesed, kellele meeldib oma töö, hoolimata seigast, et see ei ole sugugi tasuv.
Meid motiveerivad oma tööd tegema põnevad väljakutsed, mis sellega kaasnevad. Kuna töö on enamasti vabatahtlik, siis ma väga sügavalt imetlen oma kolleege, kes juba aastaid seisavad hea selle eest, et THINK Eesti toimiks ja meist oleks ka teistele kasu. Meie meeskonnas on suure südamega inimesed, keda ei jäta ükskõikseks ühegi inimese mure, alati püütakse leida sobivaid lahendusi.Ühingul on väga lai tegevusvaldkond: käsitööpood, koolituskeskus, teenuste pakett. Mida need täpsemalt tähendavad?
Meil on tõesti mitu tegevusvaldkonda, mis on meile südamelähedaseks saanud. Alustasime koolituste korraldamisega, hetkel viime läbi viipekeele kursuseid, pakume ka ajajuhtimise, kõnekeskuse spetsialisti, eesti ja soome keele kursuseid. Oleme töötukassa koolituspartnerid. Püüame leida lähiajal võimalusi viia läbi tasuta või väikese omaosalusega erinevaid koolituskursuseid puudega inimestele, kellel ei ole vahendeid koolituste eest maksta.
Käsitööpood asub meil internetis http://shop.think.ee/et/. Lisaks käime laatadel, väljamüükidel ja erinevates asutustes kohapeal pakkumas puudega inimeste valmistatud kauneid käsitöötooteid. Enamasti on meil müügil eraisikute poolt valmistatud esemeid, kuid on ka suuremate käsitöökeskuste toodangut. Jõuludeks, suvepäevadeks ja muudeks tähtpäevadeks saab meilt tellida käsitööna valmistatud esemeid suuremas koguses.
Teenuste paketis on meil kiired andmesisestajad, pädevad raamatupidajad, kogenud kodulehtede meistrid jt. Oleksime rõõmsad, kui senisest enam asutusi ja ettevõtteid meid üles leiaksid ja seeläbi puuetega inimestele rohkem tööd pakuksid.Lisaks kõigele muule toimetate palju ka väljaspool Eestit. Millistes rahvusvahelistes projektides olete osalenud ja mida see teile andnud on?
Rahvusvahelised projektid on üheks toredaks võimaluseks jagada oma kogemusi spetsialistidele väljaspool Eestit ning ühtlasi õppida ise. Meil on olnud koostööprojekte noortele, kes on käinud Türgis ja Albaanias, teiste projektide raames oleme käinud Itaalias, Rumeenias, Austrias, mitmel korral Türgis. Oleme võõrustanud ka Eestis rahvusvahelisi seltskondi, lisaks viibis meil kaks kuud vabatahtlik Hispaaniast. Tänu nendele projektidele on meie silmaring tublisti avardunud ja keeleoskus paranenud ning kõige enam on mul hea meel selle üle, et oleme saanud vabatahtlikke töötegijaid välismaareisidega premeerida. Seega tasub vabatahtlikku tööd teha!Teete suure töö ära, aga oma tegevustulu annetate iga-aastaselt puudega inimese stipendiumifondi. Mille alusel te stipendiumi välja annate ning kuidas tublid inimesed üles leiate?
Stipendiumifondi loomine oli meil juba ammu plaanis. Eestis on hulgaliselt hakkajaid puudega inimesi, kes on ühiskonnale andnud rohkem, kui nad on vastu saanud. Sageli jäetakse aga need inimesed tähelepanuta või patsutatakse lihtsalt õlale, reaalset abi ei saa inimene ise kusagilt. Oleme käivitanud annetuste kogumise, et igal aastal toetada üht või enamat puudega inimest stipendiumiga, mida ta saab kasutada oma tegevuse edendamiseks. 2014. aastal said meie kaudu stipendiumi kolm inimest. Sel aastal otsime samuti kandidaate, kellele võiksime rahalist tuge pakkuda. Avaldusi saab saata aastaringselt, aga selleaastase stipi anname välja 24. aprillil, Eesti Liikumispuudega Inimeste Liidu tänuüritusel.Peatume töötamise teemal korraks ka lähemalt. Millised on teie ühingu hinnangul peamised probleemid puuetega inimeste töölesaamisel?
Puudega inimeste tööhõiveküsimustega oleme tegelenud aastaid. Näeme selles valdkonnas palju probleeme. Üheks valusamaks on see, et paljud puudega inimesed ei ole valmis täisajaga töötama. Tihtilugu on takistuseks ligipääsetavus, puudutagu see siis transporti või vajalikke kohandusi. Väga palju on esinenud olukordi, kus ehkki tööandja või töötukassa on teinud vajalikud ettevalmistused puudega inimese töölevõtmiseks, ei leidu ikkagi inimesi, kes tööle tuleksid. Täisajaga ja alla keskmise palgaga töökohtadele ei ole peaaegu üldse soovijaid, samas ei pakuta osalise ajaga töökohti, mis sobiksid sellele sihtrühmale palju paremini. Aastaid on räägitud ka kodustöötamise headest külgedest, samas on ettevõtted viimasel ajal pakkunud vaid töökohas töötamise võimalust. Paljud puudega inimesed oleksid aga väga õnnelikud, kui nad saaksid toimetada kodus, näiteks õmmelda, andmeid sisestada, teha raamatupidamist, puutööd vms.Millised oleksid riigipoolsed võimalused puuetega inimeste töötamist toetada?
Riigipoolse võimalusena näeme soodustada ja soovitada osalise ajaga töövormi läbi seadusandluse, puuetega inimeste haridustaseme tõstmise, koostöö ja erinevate teavitustegevuste. Tuleks luua tööandjate motivatsioonipakett, mis innustaks tööandjaid palkama puudega inimesi. Mõistagi tuleb ka parandada puudega inimeste võimalusi hariduse, sealhulgas täiendhariduse omandamiseks.
Kindlasti ei oleks vaja kvoote, mis sunniksid tööandjaid võtma tööle teatava arvu puudega inimesi. Keegi ei taha töötada seal, kus kolleegid teavad – too inimene on tööle võetud vaid selleks, et kvooti täita. Kõik tahavad töötada seetõttu, et nad on oma ala spetsialistid ning neid vajatakse nende oskuste pärast.Kindlasti on palju hirme ka tööandjatel...
Tööandjate hirmudega oleme pidanud tõepoolest sageli silmitsi seisma. Kõige enam on kartust, et puudega inimene ei tee kvaliteetset tööd. Arvatakse ka, et selline töötaja vajab pidevalt järelevalvet, abistamist, tõlketeenust või keerulisi kohandusi. Sellisel juhul oleme soovitanud pöörduda vastava puudespetsiifilise organisatsiooni poole, kes oskab nõu anda, mida konkreetne puue endast kujutab. Olen veendunud, et senisest palju enam tulekski kasutada puudespetsiifiliste organisatsioonide teadmisi tööhõivega seotud küsimuste lahendamisel. Sellest ei piisa, kui organisatsioone kaasatakse vaid seaduseelnõude aruteludesse, palju mõistlikum oleks neid näha ka partneritena ja teenuseosutajatena.
Kindel on see, et tööandja hakkaks mõtlema osalise tööajaga puudega inimese palkamisest senisest palju rohkem, kui see oleks ettevõtte mainele kasulik, annaks maksusoodustusi ja tõstaks tootlikkust või lihtsustaks tööprotsesse.Kuidas siis viia erinevad osapooled, nende soovid ja ootused kokku? On sul oma kogemusi arvestades mõni universaalne soovitus?
Universaalseks soovituseks, mis sobib kõikidele osapooltele – tehkem sisulist koostööd! Kui tööandjad, puudega inimeste organisatsioonid, riigiasutused, haridusasutused ja puudega inimesed ise oleksid senisest palju-palju koostööaltimad ja koostöö sisaldaks rohkem tegevusi, mis osapooli aitaksid, siis olen veendunud, et probleemid saavad kiiresti lahendatud ja puudega inimeste olukord paraneb märgatavalt.
MTÜ THINK Eesti on 2004. aastal asutatud organisatsioon, mille eesmärk on puuetega inimeste abistamine ja nende elukvaliteedi parandamine. Selleks tegeleb ühing koolituste korraldamisega, pakub mitmesuguseid teenuseid, müüb kaunist käsitööd, osaleb rahvusvahelistes projektides, annab välja stipendiume ja korraldab muudki põnevat. Ühingusse kuuluvad inimesed, kes oma puudest hoolimata leiavad, et elu on elamiseks, mitte virisemiseks.