Loo tegevusmaailm on väga põnev ja umbes sellisena olengi ma tsaariaja lõpu Eesti teemalist aurupunki endale ette kujutanud (keskendumine 20. sajandi revolutsioonilistele algusaastatele, veidrikest baltisaksa mõisnikud oma lossides tehnikaimedega eksperimenteerimas jne). Tore näha, et sellist kodumaist aurupunki on ka reaalselt kirjutama hakatud ja minu meelest võiks "1905" käsitlusviisi osas ka mingitpidi kanooniliseks tekstiks kujuneda.
Mis kohati häirima kippus-kohutavalt pateetiline stiil. Tegelased räägivad ja isegi mõtlevad poliitilistes loosungites, loo stiil kipub kohati meenutama revolutsioonilist kõnet rahvamassidele või mõnd nõukogudeaegset ajalooõpikut. Peamiselt just see viimane asjaolu pani mind hinde osas pikalt kõhklema. Olgu siis "5-".