Mäletan, et iga loosimise algul saatejuht kuulutas pidulikult, et loosimise läbiviimist jälgib riiklik komisjon. Seda komisjoni televaatajale ei tutvustatud ega näidatud, aga hea kindel tunne oli, et kõik on korrektne. Üks loosimine kulges aga kummaliselt: kuulikesed hakkasid loosirattas juba otsa saama aga ei ühtegi võitu! Siis avastati, et loosirattasse olid jäänud panemata O-tähega 15 kuulikest! Loosimine tuli katkestada, kuid ei ühtegi vabandust ega selgitust, kelle taskusse need kuulikesed olid jäänud. Ka riiklik komisjon jäi endiselt kuskile kardinate taha. Järgmistel loosimistel ei mainitud enam sellise komisjoni olemasolu – nähtavasti vallandati kui see institutsioon üldse oli eksisteerinud!
Öeldakse, et vana asja ei maksa meelde tuletada... Aga loosimiste läbiviijad peaksid ikkagi meelde tuletama, kui ausalt toimiti isegi kõige lihtsamatel külapidudel korraldatud loosimistel. Sellest tuleks õppust võtta.
Tavalistele korralistele loosimistele lisandusid hiljem nn lisaloomised. Esimeste loosimiste puhul kirjutas igaüks oma nime piletile ja nii kogunes loosimisele neid terve suur kuhi. Just nimelt: algul olid need piletid kuhjas. Sealt siis Fortuuna need õnne-piletid välja võttis. Et loosimise protseduur esinduslikum oleks, siis järgmiste lisaloosimiste jaoks valmistati mitme meetri pikkune orgaanilisest klaasist kast – pikk küna. Ja seal oli tõesti Fortuunal viisakam neid tagastatud pileteid sobrada ja vajalik arv neid sealt välja võtta.
Aeg on edasi läinud ja piletite tagastamise asemel lähevad lisaloosimistel loosirattasse iga ostetud pileti minidublikaadid, mis tehakse piletist väiksemad, sinna peab mahtuma ainult pileti number. Igal juhul väärt mõte!
Minidublikaatide-lipikute mahuline kogus on aga niivõrd väike, et ei paistaks juba olemasolevaist pikkadest klaaskünadest väljagi!
Ja siis tehti ilmselt rats-ettepanek: vähendada künade mahtuvust! Nii on allakirjutanud lotomängia-televaataja arvamuse kohaselt küna täidetud tühjade kinniste karpidega ning see suhteliselt väike mass lipikuid on raputatud karpide peale ja ka küna esikülje ning karpide vahele.
Fortuuna tegutseb igal loosimisel ühtemoodi, ka tekst selle toimingu juures on erinevatel loosimistel ühesugune: “Võtame siit eest servast” (pistab sõrmed karpide ja klaasi vahele), “Võtame ühe siit pealt” ( võtab ühe pealmise lipiku, võiks ju torgata käe sügavamale ja natukene ka segada!). Päris keskel on siiski üks koht, kus saab sõrmed veidi sügavamale pista, ilmselt karpide vahele.
Lipikud on puistatud karpide peale ja ette vahesse ning ilma igasuguse segamiseta! Loosimistel, kus võib võita kustutuskummi või pastapliiatsi, segatakse kõik loosirulid ära, aga kui toimub luksusautode loosimine, jäetakse see tegemata!!!
Kuidas muidu ühest ja samast kohast (“Võtame siit eest servast”) tuli viimasel aastavahetusel Viking-Loto lisaloosimisel välja kaks järjestiku numbriga lipikut, lisks veel ühe ja sama lotomängija poolt ostetud!! See ei ole teoreetiliselt võimalik! Saatejuht Mart Sander kinnitas seejuures fakti, et esimene kord loosimise ajaloos tuleb selline olukord. Aga milline on tõenäosus sellise suure arvu sedelite puhul, kui need oleks nagu kord ja kohus segatud?
Tulemas on järjekordne lisaloosimine, seekord Euro Jackpot. Kas jätkub selline tsirkus või näeme ausat mängu? Iga sedeli väljatõmbamisel peaks ekraanile ilmuma selle number. Samuti peaks avalikustama, kuidas toimub registreerimine stuudios toimuvale loosimisele, internetist seda ei leia.
Tõenäosus võita lotoga on äärmiselt väike, aga korraldus peab olema korrektne!
Lotomängija
(Kirja autori nimi toimetusele teada)