Veealune foto- Ajakirjanik ja SUKARI tehniline toimetaja Nigel Wade nautis vahetult enne oma enneaegset surma selle aasta alguses nädal aega Maldiivide lõunaosas pardal. Reis osutus silmapaistvaks sõpruse, naeru ja selle loodud piltide poolest. BRUCE MILANI-GALLIENI astub arvustuse kirjutamisse – fotode autor on loomulikult NIGEL WADE
- 1) Early Days: Sõprus tekkis
- 2) Fotograafia ja kasvamine koos
- 3) Üllatusplaan: reis Maldiividele
- 4) Luksuslik otselaud: Yorki hertsog
- 5) Elu pardal: toit, tegevused ja heaolu
- 6) Sukeldumiskogemus: infotunnid ja varustus
- 7) Veealused imed: korallrifid ja haid
- 8) Igapäevane rutiin: uurimine ja loomulik ilu
- 9) Huumor ja õppetunnid: fotograafia koos Nigeliga
- 10) Püsiv mälestus: Nigeli vaalhai seiklus
- 11) Mõtisklemine ja ülevaatamine: pildid ja saavutused
- 12) Järeldus: Hüvasti kalli sõbraga
- 13) FAKTIFIL
Early Days: Sõprus tekkis
NIGEL JA MA OLIME KOHTUD paar aastat tagasi Egiptuses. Alguses ei teadnud ma päris täpselt, mida arvata sellest väikesest tüübist ja tema lõpututest, ehkki lõbusatest jutustustest tuletõrjuja vägitegudest. Tema naer oli nakkav ning meie mõttekaaslane huumorimeel ja ühised huvid toimisid katalüsaatorina väga erilise sõpruse loomisel.
Fotograafia ja kasvamine koos
Ta oli geniaalne fotograaf ja jagas alati hea meelega oma teadmisi ja näpunäiteid. Nigeliga jagasime kirge fotograafia, kuigi ma polnud tema taseme lähedal ja ta ei väsinud mulle kasulikke juhiseid ja nõuandeid jagamast.
Sellel reisil taaskord minu fotograafia astus dramaatilise sammu edasi tänu oma kannatlikkusele ja oskusele peenemaid punkte selgitada.
Harva kohtab kedagi ja nii sügavalt "klõpsab". Meie sõprus muudkui tugevnes ja võin ausalt öelda, et ma pole kunagi kedagi temasugust kohanud ja kahjuks ei näe ka enam.
Üllatusplaan: reis Maldiividele
MEIE VIIMANE KOOSREIS sai alguse sellest, kui teine suurepärane sõber ja reisiagent John Spencer Ades helistas mulle reisi kohta Maldiivide lõunapoolseimale atollile. Suvadiva on suuruselt teine atoll maailmas, umbes 1° ekvaatorist põhja pool.
See oli vähetuntud teekond ja tõotas tulla midagi erilist. Haid, vaalhaid, puutumata rifid, luksuslik liveaboard – oh, ja Nigel Wade oleks ka reisil. Ma ei võtnud palju veenmist.
Palusin Johnil mitte öelda Nigelile, et ma tulen, kuna tahtsin teda lennujaamas üllatada. Nigeli näoilme, kui ma oma sukeldumisvarustusega koormatud käruga tema ette sööstasin, oli hindamatu. Tema suu meenutas kala suu, avanes ja sulgub, kuid ei tekita hääli – see on haruldus.
Lõpuks tohutu WTF!, millele järgnes karu kallistus. Plaan oli täiuslikult toiminud ja reis läks käima.
Luksuslik otselaud: Yorki hertsog
Pikad lennud möödusid kiiresti ja peagi olime kolmekesi Duke of Yorki pardal, luksuslikul pardal, mis saab järgmiseks nädalaks meie koduks. See 36-meetrine kolmekorruseline superjaht oli hästi varustatud, et külalisi kostitada.
Tunnistades meie zombilikku käitumist, näitas meeskond meid kiiresti meie vastavatesse kajutitesse, et saaksime end värskendada ja võib-olla paar Z-d üles tõsta. Olin meeldivalt üllatunud oma kajuti suurusest ja sisekujundusest. See oli kaunilt sisustatud, palju ruumi laiali laotamiseks. Privaatne vannituba poleks väikeses korteris kohatu välja näinud.
Elu pardal: toit, tegevused ja heaolu
Olen olnud paljudel liveaboardidel, kuid see oli omaette klass. See on itaallaste omanduses ja hallatav ning tüüpilisel moel tunnete end kohe teretulnuna – see on pigem kogemus nagu oma lemmik Itaalia restorani külastamine.
Oma jäljendamatul moel hoolitses Nigel selle eest, et ta annaks endast teada kogu meeskonnale, kuid eelkõige kokale.
Kuna ta oli kiuslik sööja, vajas ta kambüüsis liitlast. Kindlasti pakutaks igal söögikorral “Nige rooga”.
Ei ole harvad juhud, kui Duke of Yorki pardal viibivad külalised, kes ei ole sukelduvad, ja meeskonnal on liiga hea meel korraldada neile erinevaid tegevusi, nagu snorgeldamine või süstasõit, või isegi viia nad selle Robinsoni jaoks eraldatud saarele maha. Crusoe kogemus.
Hiljem viskab pakkuja nad õigeks ajaks tagasi jahile kokteilide ja järjekordse rikkaliku söögi jaoks.
Nende jaoks, kes vajavad stressist vabanemist ja lõõgastumist, on nende käsutuses ravituba. Enrique resident jooga juhendaja ja heaoluterapeudil on pakkuda mitmeid erinevaid hooldusi ja massaaže.
Mul on pärast sukeldumist sageli selg kange, nii et mis oleks parem kui massaaž, kust avaneb vaade ookeanile, kui teie mõtted hajuvad? Enrique korraldab ka joogatunde nii algajatele kui ka kogenumatele suurel ülemisel korrusel, mis on päikesekummardajate rahulik varjupaik.
Sukeldumiskogemus: infotunnid ja varustus
SUKKELMISJUHEND ON ÜKSIKASJALIKUD ja hästi teostatud. Rõhk on pandud teadlikkusele sageli tugevatest hoovustest ja vajadusest varustada kivikonksuga.
Kõiki sukeldumisvarustust hoitakse Duke of Yorki dhoni pardal, mis tuli meid sukeldumispaikadesse viima, kuid hoiti eemal, kuni toimus mürarikas balloonide täitmine ja komplekti puhastamine – kuninglik lahendus.
Veealused imed: korallrifid ja haid
Kuigi olime reisist kurnatud, panime kokku ja hüppasime saabumise päeval vastumeelselt (kerge liialdus) merre. Ma ei mäleta sellest sukeldumisest suurt midagi, välja arvatud Nigeli elevus selle üle, et ta leidis klaaskala, mis on üks tema lemmikfotograafia objekte, neelatud pommi.
Hiljem selgitas ta, kui raske on neid pildistada ja parimat tehnikat kasutada. Kui seda õigesti teha, on tema sõnul võimalik saavutada võluvaid pilte. Kuna me polnud sukeldumisele kaameraid kaasa võtnud, saime kinnitust, et seda kohta külastatakse hiljem sel nädalal uuesti.
Meie esimesed kolm sukeldumist jätsid meile sõnade kadu – ja ka üsna murelikuks. Valitsevast soojast meretemperatuurist põhjustatud korallide pleegitamine oli ulatuslik ja Nigel mõtles, millest maamuna ta SUKKELJA jaoks kirjutab.
Õnneks oli ehmatus lühiajaline. Kui purjetasime edasi lõunasse, vaid umbes 10 meremiili kaugusel Nilandhoo Kandusse, taastati tavapärane teenindus ning hämmastavad värvid ja riffide elu.
Igapäevane rutiin: uurimine ja loomulik ilu
PÄEVARUtiin oli teha üks sukeldumine enne hommikusööki, üks enne lõunat ja teine pärastlõunal, kusjuures vahepeal oli piisavalt aega lõõgastumiseks.
Mis teeb sukeldumise selles Maldiivide piirkonnas nii eriliseks? Vastus on selle metsik looduslik ilu. Parimal juhul on veealune topograafia, värvilised korallid ja metsloomad imelised.
Sellel konkreetsel teelt väljas sukeldumises on midagi väga toorest. Kuna nii kaugele lõunasse tuleb vaid käputäis sukeldumispaate, pole kalad sukeldujatega harjunud, nii et kogete nende loomulikku ja instinktiivset käitumist.
Mõned sukeldumiskohad toidavad haisid, et hoida neid kindlas piirkonnas, kuid siin kogete neid loomulikus olekus. Ühel sukeldumisel nägime sadu koolis käivaid haid hoovuses pingutuseta ujumas.
Seiklesime nende poole ja mida lähemale jõudsime, seda rohkem haid taevast ilmus. See ei olnud selline hai sukeldumine, kus olete ümbritsetud ja saate nautida lähivõtteid fotograafia, kuid see oli muljetavaldav loodusvaade.
Huumor ja õppetunnid: fotograafia koos Nigeliga
Ma olen harva nii palju naernud kui sellel Maldiivide reisil. Nigel ja mina õhutasime üksteist ja tegime üldiselt nalja, kuid nagu alati, võttis ta pildistamist tõsiselt.
Ühel õhtul tekil päikeseloojangut nautides sisendas ta mulle õppetunni, mille ta oli õppinud ühelt oma eakaaslaselt: „Võtke võtteid, siis lõõgastu.”
Targad sõnad, sest kunagi ei saa kindel olla, milline on homme meri.
Meie giidid Monica, Asia ja Margherita küsisid, mida me näha tahame, ja nagu võluväel toimetasid. Nad polnud mitte ainult väga kogenud sukeldujad ja suurepärased giidid, vaid osutusid väga headeks veealusteks mudeliteks.
See pole nii lihtne töö, kui võib tunduda, kuid nad olid nagu mesilased, kui Nigel juhtis kaamerat.
Kunagi olnud professionaal, oli Nigelil juba ammu enne meie Maldiividele jõudmist kujutluspilt konkreetsest võttest, mida ta tahtis. Katsealuseks oli vaalhai ja kuigi ta teadis, et seda pole lihtne kätte saada, oli ta välja mõelnud meetodeid, kuidas see toimima panna. Muidugi sõltus see kõik sellest, kas vaalhai meid oma kohalolekuga kohustab.
Püsiv mälestus: Nigeli vaalhai seiklus
Ühel õhtul olime õnnistatud. Enne kui jõuate öelda "vaata!" Nigel oli oma kajutisse kadunud ja ilmus uuesti välja, kaamera käes, valgetes ujumispükstes.
See, mis järgnes, oli üks mu naljakamaid mälestusi sellest reisist. Nigel pani enda selga uimed ja pääses sisse. Nüüd oli ta sukeldujana väga kogenud ja väga edukas, kuid tema snorgeldamisoskus oli vaatamisväärne.
Kujutage ette valget markerpoid, mida hoitakse pinna all ja seejärel vabastatakse – see oli Nigel. Ta sukeldus, kaamera krunditud ja mõni sekund hiljem purustas pinna, alt-eespool ja õhku ahmides.
Kogu paat oli vaatemängu juures hüsteerias. See on mälestus, mida ma ei saa endast välja ja paneb mind alati naeratama.
Viimane naer oli aga tema.
Ta ei saanud soovitud võtet, kuid sellegipoolest sai ta mõned vapustavad kujutised ja oli nende üle rõõmus.
Mõtisklemine ja ülevaatamine: pildid ja saavutused
PILTIDE VAATAMISEL pärast sukeldumist hindasin alati seda, et ta vaatab minu pilte sama huvitatult ja entusiastlikult kui mina temaga.
Kui meenutada klaaskaladesse neelatud pommi, mida ma meie reisi alguses mainisin, siis nagu lubatud, viidi meid sinna tagasi. Nigel ja mina olime mõlemad väljavaadetest põnevil, kuid eriti väljakutsest.
Klaaskala ei valmistanud pettumust; neid oli seal tuhandetes. Sama formaat: me Nigeliga läheksime esimesena ja ta juhatas mind paari näpunäidetega minu strobopositsioonini ja, mis veelgi olulisem, minu enda positsioneerimiseni.
Pardal tagasi vaatasime mu pilte, kui ühtäkki ütles Nigel: „Oh – mida! Ilus!” See oli Nigel – tema entusiasm täitis mind tohutu uhkuse ja enesekindlusega. Teadsin, et ta andis mulle veel ühe hindamatu õppetunni.
Järeldus: Hüvasti kalli sõbraga
See oli erakordne ja unustamatu reis, kuid loomulikult polnud meil aimugi, et see jääb Nigeli viimaseks reisiks. sukeldumisreis. Mul on hea meel, et see nii hea oli.
Ma igatsen väga Nigel Wade'i, nagu ka paljud teised, kes olid piisavalt privilegeeritud, et teda tunda. Puhka rahulikult, kallis sõber.
FAKTIFIL
KOHTUMINE SIIN> Grupp lendas Qatar Airwaysiga Doha kaudu Malesse, seejärel lennufirmaga Maldivian Koodhoosse.
SUKeldumine & MAJUTUS> The Duke of York on 36-meetrine kolmekorruseline 10 eraldiseisva kliimaseadmega kajutiga. Itaalia ja Maldiivide kööki serveeritakse nii siseruumides kui ka väljas asuvates söögikohtades. luksusjahid Maldiivid
MILLAL MINNA> Yorki hertsog töötab aastaringselt, kuid pakub lõunapoolset marsruuti märtsis, kui tingimused on parimad.