Esimese eluaasta imikutel luuakse ainult elulisi protsesse, sealhulgas ka seedimist. Üks levinumaid probleeme on imikute kõhukinnisus, mis võib lapse ja tema vanemate elu oluliselt varjutada.
Kuidas mõista, et vastsündinul on kõhukinnisus? Miks on laps kõhukinnisus? Kuidas leevendada imikute kõhukinnisust? Kõigile neile küsimustele vastame artiklis.
Miks lapsel on kõhukinnisus: raviskeemis olevad põhjused ja mitte ainult
Peaaegu igal noorel emal on esimese eluaasta lastel probleeme väljaheitega. Kui seedesüsteem lihtsalt paraneb, võite oodata erinevaid ebameeldivaid üllatusi: kas väljaheide on liiga sagedane ja lõtv, siis vastupidi, laps ei rooja päevade kaupa.
Selles artiklis leiate raskete väljaheidete tõenäoliste põhjuste kirjelduse, kuid täpset diagnoosi saavad teha ainult arstid: lastearst või gastroenteroloog.
Seedetrakti anomaaliad
Pikaajalist kõhukinnisust võivad põhjustada toidu seedimisel ja assimilatsioonil osalevate siseorganite kaasasündinud patoloogiad. Niisiis, Hirschsprungi tõve korral pole käärsoole lihastes ja submukosaalsetes pleksides närvirakke. Selle tagajärjel ei täida soolestik oma ülesandeid ning seedimise ja väljaheidete liikumine väljapääsuni lükatakse seitsme või enama päeva võrra edasi. Patoloogiat saab tuvastada ainult diagnoosimise teel, kuna haiguse muud väljendatud sümptomid reeglina ei avaldu.
Hirschsprungi tõve peamiste põhjuste hulgas nimetavad arstid pärilikkust, emakasisest nakatumist viirusnakkusega ja ema poolt raseduse ajal kantud haiguste kahjulikku mõju. Ligikaudu 20% haiguse kaasasündinud vormi juhtudest on tingitud pärilikust tegurist. Kui peres on neid, kes on lapsest saati kannatanud kõhukinnisuse käes, tasub kontrollida last käärsooleprobleemide osas. Haigus nõuab operatsiooni.
Teine soolestiku kõrvalekalde vorm on dolichosigma. Haigust iseloomustab sigmoidse käärsoole ja selle mesenteeria suurenemine, mis põhjustab ka kroonilist kõhukinnisust, puhitus ja kõhuvalu. Haiguse komplitseerimata vormide korrigeerimine viiakse läbi ravimite ja spetsiaalsete füüsiliste harjutustega. Raskematel juhtudel on ette nähtud operatsioon.
Hüpoterioos, rahhiit
Seedimist võib mõjutada ka endokriinsüsteem. Kui kilpnääre ei tooda vajalikus koguses kilpnäärmehormoone või kui organism ei reageeri nendele hormoonidele, aeglustub organite ja süsteemide, sealhulgas seedetrakti, areng. Ja lapse kõhukinnisus pole probleemidest kõige hullem. Hüpotüreoidism kujutab tõsist ohtu imiku närvisüsteemile. Õnneks tuvastatakse kõrvalekalded juba vastsündinute skriinimisel (lapse esimese 10 päeva jooksul), mis võimaldab arstidel ravi õigeaegselt alustada.
Rahhiidid, nn kasvuhäire, mis on põhjustatud D-vitamiini vaegusest, võivad tekkida ka kõhukinnisuse korral - aeglase ainevahetuse ja luude deformatsiooni tõttu.
Psühhogeensed põhjused
Psühhogeenne või stressi tekitav kõhukinnisus võib imikul tekkida reaktsioonina eksokommunikatsioonile või poti sunnitud harjumisele..
Terav katse asendada rinnapiim kunstliku piimasegu või köögiviljapüreega võib põhjustada täieliku segaduse imiku seedimisel. Eriti muljetavaldavatel purudel on tavalise rituaali puudumine (rinna külge kinnitamine) ja toidu asendamine iseenesest suur emotsionaalne koormus, mis mõjutab seedesüsteemi negatiivselt.
Sarnane olukord võib tekkida ka lastel ja vanematel seoses lapse potti istutamisega potti istutamisega. Kui see protseduur on lapsele psühholoogiliselt ebamugav, väldib ta roojamist kuni viimaseni, jättes tähelepanuta tungid ja veendes vanemaid, et ta ei soovi oma soolestikku tühjendada. Samal ajal kogunevad väljaheited pärasooles, suurenevad läbimõõdud ja muutuvad raskemaks. Hiljem, kui laps ikkagi otsustab potti minna, põhjustab protsess valu. Tulevikus võib laps karta valu uuesti kogeda, mis olukorda veelgi süvendab. Psühhogeensete põhjuste korrigeerimine on individuaalne. Selle peamine eesmärk on sisendada lapsele turvatunnet ja aidata tal stressist üle saada. Keegi aitab masseerida nimmepiirkonda, lülitades tähelepanu roojamise ajal, muinasjututeraapiaks ja nii edasi. Sageli peate kasutama küünlaid ja mikroklüsereid.
Motoorika puudumine
Mitteaktiivsetel lastel võib täheldada soolestiku aeglast liikuvust. Kui laps eelistab maailma uurimise ja enda ümber oleva ruumi aktiivse uurimise asemel istuda jõude või pikali heita, võib tema seedesüsteemist oodata vastastikust laiskust. Lapse kaasamine aktiivsetesse mängudesse ja harjutustesse on laisk kõhukinnisuse parim ennetamine.
Düsbioos
Samuti võib imikute kõhukinnisus olla soole mikrofloora tasakaalustamatuse tagajärg. Kasulike bakterite ebapiisava arvu tõttu pole mikroflooral aega väljaheidete jagunemisel oma funktsioonide täitmiseks. Pealegi ilmneb düsbioos ise imikutel mitmel põhjusel..
Esiteks võib selle põhjuseks olla hiline rinnale kandmine, alatoitluse või alatoitluse kunstlik toitmine (tooted, mis ei vasta keha vanusele ja vajadustele), laktoositalumatus. Teiseks, düsbioos võib olla reaktsioon seedetrakti kroonilistele haigustele, näiteks peptiline haavand, haavandiline koliit, gastroduodeniit.
Lisaks võib autoimmuunsete rikete (toiduallergia, atoopiline dermatiit), ägedate nakkushaiguste (sooleinfektsioonid, gripp), toidumürgituse, antibiootikumide ja muude ravimite võtmise tõttu ilmneda soolestiku mikroorganismide tasakaalustamatus..
Düsbioosi algpõhjuse väljaselgitamisel ja kõrvaldamisel on vaja aidata sooltel korvata "sõbralike" bakterite defitsiit. Selleks sobivad probiootikume sisaldavad spetsiaalsed tooted (näiteks Acipol® Kid tilgad).
Imikute kõhukinnisuse nähud
Sünnist kuni kolme kuuni võivad terved beebid mähkmeid “määrida” kuni 6–10 korda päevas, sellest normist kõrvalekaldumine võib anda märku, et lapsel on kõhukinnisus. Kuid roojamise sagedus pole väikelaste kõhukinnisuse ainus märk. Häire tuleb tõsta, kui:
- soole harvaesineva leevendusega kaasneb kehv isu või täielik keeldumine toidust;
- laps ärkab ja nutab sageli ning katsed teda rahustada on ebaefektiivsed;
- suplemise või pesemise ajal on laps ulakas, ärev. Selle põhjuseks võivad olla pärasoole lõhed, mis tulenevad tahkete väljaheidete kahjustustest;
- laps surub usinalt, punastab soole liikumisega;
- laps punastab ja pingutab jalgu kõhule söötmise ajal ja pärast seda;
- kaalutõus on vähene;
- uurimisel on tool kuiv ja tihe;
- soolegaasidel ja väljaheitel on mädaniku lõhn, mis näitab, et need on soolestikus liiga pikad.
Lagunemise ja kääritamise saadused imenduvad sooltest verre, põhjustades toksilist toimet elundite ja kudede rakkudes. Sellise mürgituse tunnused on peavalud ja pearinglus, letargia ja suurenenud väsimus, isutus ja unehäired. Võib esineda temperatuuri tõus, oksendamine ja iiveldus, alakõhu teravad spasmilised valud.
Krooniline kõhukinnisus viib pärasoole seinte venimiseni ja päraku pragude tekkimiseni. Praod põhjustavad valu iga järgneva roojamistoiminguga, mille kaudu patogeensed mikroobid võivad kehasse siseneda.
Tähelepanuta jäetud juhtudel võib soolestiku sisese rõhu suurenemine avalduda kalo-võidmise kujul - väljaheidete spontaanne lekkimine. See põhjustab suuri probleeme lapse hügieeni, enesehinnangu ja sotsialiseerumisega.
Mida saab ja mida ei saa teha, kui lapsel on kõhukinnisus
Kõhukinnisuse korraliku ravi puudumine beebil võib tema tervist oluliselt kahjustada. Seetõttu peate kõhukinnisuse märkide ilmnemisel võtma ühendust lastekliinikuga, viima läbi kõik ettenähtud uuringud ja võtma testid.
Ravimite väljakirjutamiseks on eranditult arst. Kuid ema ja isa mitte-uimastiravi ning edasist ennetamist saab läbi viia kodus. Peristaltika tugevdamine aitab meetodit, mida on tõestanud paljud põlvkonnad - enne munemist pannakse laps kõhule, et stimuleerida lihastööd. Kasulik on teha kerget massaaži - see parandab vereringet ja soodustab väljaheidete liikumist väljapääsuni.
Esimese aasta väikelastel on emaga lähedased suhted ja nad tunnevad sõna otseses mõttes tema nahka. Mida rohkem taktiilset kontakti (silitamist, katsumist) laps saab, seda parem on tema tuju ja üldine tervis.
Imetav ema peab toitumise ja toitumise üle vaatama. Vastsündinute kõhukinnisuse ja allergiariskide välistamiseks peaksite keelduma:
- alkohoolsed joogid (sh madala alkoholisisaldusega);
- suitsuliha ja kääritatud juustud (Adyghe, fetajuust).
- kakaod sisaldavad tooted;
- tsitrusviljad, ananassid, maasikad;
- seened.
Samuti tasub minimeerida mereandide, mee ja pähklite kasutamist..
Beebil on pärast sooja vanni kergem puhata ja rahulikult asju ajada. Ja pärasoole ja päraku lõdvestamine aitab glütseriini ravimküünlaid.
Ja nagu me juba eespool kirjutasime, ei ole soolte normaliseerimiseks üleliigne kasutada probiootilist ainet, mis sisaldab bifidobakterite ja laktobatsillide kompleksi. Imiku keha vajab kasulikke baktereid mitte vähem kui vitamiine ja mineraale. Neid tuleks võtta suu kaudu, mitte ainult soolehaiguste, vaid ka selliste seisundite ennetamiseks.
Beebi sünnib täiesti steriilselt: ema keha teenib teda kogu raseduse vältel usaldusväärse antimikroobse kilbina. Kuid juba esimesel päeval pärast sündi tutvub keha aktiivselt ümbritseva mikroflooraga - nii algab kasvava külvamise faas, mis kestab umbes 5 päeva. Bakterid nakatavad massiliselt lapse seedetrakti, saamata vastust organismilt, kellel pole veel välja töötatud reageerimismehhanisme. Siis tuleb stabiliseerimisperiood: keha lülitab sisse kaitserežiimi, mikrofloora tasakaalus, bifidobakterid hakkavad selles valitsema. See etapp kestab 20 päeva kuni 2 aastat. Seedeprotsessi loomise ajal vajab beebi keha aga abi tekkinud probleemidega toimetulemiseks..
Imikute kõhukinnisus on sageli seotud seedetrakti ebaküpsusega ja selle taustal esineva düsbioosiga, mis esineb 90% -l vastsündinutest. Seetõttu ei tohiks te sellist seisundit tajuda tõsise patoloogiana. Lapse tervisega eksperimenteerimine, ise ravimine on aga vastuvõetamatu - esimeste kõhukinnisuse sümptomitega imikul peate pöörduma lastearsti poole.
Imikute kõhukinnisuse jaoks terviklik ravim koos probiootikumiga
Abiks kõhukinnisuse põhjuste kõrvaldamisel ja lapse tervisliku mikrofloora loomisel võib olla keeruline probiootiline preparaat, mis sisaldab laktobatsille ja bifidobaktereid. Need mikroorganismid tagavad katkematu seedimise, osalevad soolestikus soovitud happe-aluse tasakaalu säilitamises ja pärsivad patogeense floora kasvu.
Paljud emad tunnevad juba Acipol® Baby tilkasid, mis sisaldavad lihtsalt mõlemat tüüpi kasulikke baktereid: 1,5 miljardit lakto- ja bifidobakterit. Tänu spetsiaalsele tilgakorgile on toodet lihtne annustada. Lisaks võib tilgad segada sooja piima või veega, mis muudab nende kasutamise mugavaks ka kõige väiksematele patsientidele - Acipol® Kid tilgad sobivad lastele esimestest elupäevadest alates.
Toote avatud pudelit võib hoida ilma külmkapita kuni kolm nädalat, mis tähendab, et seda on mugav kaasa võtta reisile või jalutama. Probiootikumikuur kestab vaid 14 päeva. Selle aja jooksul ei saa tootest koosnevad kasulikud bakterid mitte ainult väljaheidet reguleerida, vaid mõjutavad positiivselt ka vitamiinide ja muude kasulike ainete seeditavust, tugevdavad lapse immuunsussüsteemi.
Laste kõhukinnisuse ravi
Kõik emad jälgivad, kuidas laps tualetti läheb. Mähkme sisu, pott on hoolikalt läbi vaadatud, sellest saab foorumites arutelude teema, arstide kabinettides. Tooli puudumine rohkem kui 3 päeva, valulik pingutamine potil või tualetis istudes, tooli liiga kõva konsistents viitavad sellele, et lapsel on kõhukinnisus. Iga perekond on vähemalt korra sellise ebameeldiva nähtusega kokku puutunud. Me selgitame välja, kuidas aidata, millised on laste kõhukinnisuse ravimid, kuidas kodus hakkama saada ja millal on aeg arstiga nõu pidada.
Põhjusanalüüs - peamine kõhukinnisuse ravi lastele.
Üle pooleteise kuni kahe kuu vanuste imikute puhul peetakse normaalseks soolte liikumist iga 5-7 päeva tagant või harvem..
See on tingitud asjaolust, et rinnapiima töötleb raasuke keha jäljetult. Hea kaalutõusu, gaaside kurnatuse, vere puudumise tõttu väljaheites ei ole elevust vaja.
Väikelapsed - lapsed, kes on hiljuti õppinud kõndima - on kõhukinnisus vastumeelsuse tõttu potil istuda, kui mängu ajal ilmneb tung defekteerida ja nad ei soovi, et teid segataks. Või polnud eelmine tualeti külastamise kogemus neile meelepärane - ebameeldiva puutetundliku poti mällu jäädvustamine, täiskasvanute negatiivne reaktsioon, liiga püsiv potiga harjutamine.
Vanemad lapsed piiravad soolestiku liikumist tahtmatult ebamugavas ja ebameeldivas keskkonnas, olles lasteasutuses intiimsuse puudumise, võimetus lõõgastuda ja räpane tualett. Kõhukinnisust põhjustab ka ringide ja lõikude külastamise tihe graafik. Lapsel pole lihtsalt aega vaba minuti leidmiseks ja tualettruumi külastamiseks.
Väljaheidete tihendamine nende pikaajalise viibimise tõttu pärasoole ampullis vigastab limaskesta, põhjustades valu. Kui lapsel oli juba valulik roojamise kogemus, proovib ta uut tungi vaos hoida, lükata tualetti minek edasi.
Toidutegur on veel üks levinud kõhukinnisuse põhjus. Suures koguses rafineeritud toitude, esmatarbekaupade, magusate, tärkliserikast toitude söömine, ebapiisav vee tarbimine põhjustab probleeme väljaheitega.
Kuidas vältida kõhukinnisust lapsel?
- Kehtestage õige toitumine - soolestiku tervisliku toimimise võti. Iga päev tuleks pakkuda piisavalt kiudainetega toite. Need on mitmesugused köögiviljad, saiakesed, millele on lisatud täisterajahu, puuviljad, teraviljad (eriti tatar, kaerahelbed), marjad. Tooted valgest jahust, andke magusaid kukleid väiksemates kogustes. Parem on süüa tervislikke maiustusi kuivatatud puuviljadest, värsketest puuviljadest, kui osta poest kooke ja rulle. Pakkuge kääritatud piimatooteid: keefir, jogurt, kääritatud küpsetatud piim, jogurt. Neid võib segada marjadega hooajaliselt, puuviljaviiludega, kui laps ei soovi puhast süüa.
- Veenduge, et lapsed jooksid piisavalt vett. Soolestiku motoorika käivitamiseks on hea hommikut alustada klaasi jaheda veega. Kasulik on valmistada kompotid kuivatatud ploomidest, rosinatest, kuivatatud aprikoosidest - suurepärased looduslikud lahtistid kõhukinnisuse korral lastele ja täiskasvanutele. Päeva jooksul andke puuviljamahlad, eriti õun, pirn, ploom, jälgides meedet. Janu kustutades on parem eelistada puhast joogivett.
- Proovige oma last harjutada tualettruumi kasutamist teatud kellaaegadel. Kõige mugavam on seda teha hommikul, enne lasteaeda või kooli minekut. Pakkuge rahulikku, lõõgastavat atmosfääri, andke piisavalt aega. Ärge sundige last potililli minema, see parandab traumaatilise olukorra. Kui beebi kaldub roojamist tahtlikult piirama, tulge suure edu eest tehtud reisi õnnestumise eest autasu. Hügieenilise sündmuse viljelemine ei ole mõttekas, laske tegevusel toimuda mänguliselt.
- Andke lapsele võimalus palju liikuda. Isegi regulaarne kiires tempos jalutamine lasteaeda, kooli ja ringidesse aitab soolestiku liikuvust suurendada.
Mida saab laps kerge kõhukinnisuse korral?.
Lühiajalised kõhukinnisuse episoodid kestavad mitu päeva ja ei vaja erilist ravi. Imik peab seisva väljaheite välja tõukamiseks kõvemini pingutama. Võite teda aidata, muutes oma kõhukinnisuse tekke päevade dieeti. Kas köögivilju, puuvilju oli vähe? Valmista valge saia asemel värske salat, anna kliid või täistera, õhtul paku klaas keefirit marjadega. Jooge oma last sagedamini.
Käsimüügiravimitest soovitavad pediaatrid kasutada laktuloosi ja selle analooge. Selle rühma ühe ravimi Dufalaci juhised võimaldavad anda ravimit kõhukinnisuse jaoks isegi kõige nooremas eas lastele. Dufalac toimib nagu käsn: see imab vedelikku soolestiku luumenist pöördosmoosi põhimõtte kohaselt, suurendab väljaheidete mahtu, pehmendab neid.
Dufalac - laste kõhukinnisuse juhised:
Kuidas ravida kroonilist kõhukinnisust lapsel?
Lastearsti täiskohaga konsulteerimine on sel juhul kohustuslik, et välistada soolehaigused, endokriinsed patoloogiad. Arst peab kõhtu tundma, küsima toitumise, elustiili kohta.
Väljaheite korduv viivitamine põhjustab juba väikesele inimesele tõsist ebamugavust. Laps kurdab kõhuvalu, ebamugavustunnet pärasooles, on ulakas, nutab ilma põhjuseta, ignoreerib toitu. Ema märkab mõnikord aluspesul väljaheite saastumist. Kogunenud tihenenud väljaheited moodustavad pärasooles korgi ja ülalt tulevad uued portsjonid proovivad väljapoole minna. Kannatuste leevendamiseks peate esiteks kõrvaldama tekkinud fekaalse ummistuse. Päästmiseks tuleb klistiir, mille vanemad saavad toimetada, kui neil on vastavad oskused või polikliiniku õde.
Laste kõhukinnisuse lahtistid
- Ained, mis muudavad väljaheite pehmeks: glütseriin, vedel parafiin, norgolax, microlax. Seal on mugav kasutada küünlaid või mikrotsüstereid.
- Ravimid, mis suurendavad väljaheidete hulka: kliid, agar-agar, pruunvetikas. Kasutatakse vanematel lastel, lisades toitu, sageli koos osmootirühmaga.
- Lastel on eelistatud osmootilised ravimid. Dufalaci ja selle analooge antakse vanusega seotud annuste suurendamisel, kuni soovitud lahtistav toime saavutatakse iga päev.
- Stimuleerivad lahtistid, mis toimivad otseselt soolerakkudele, põhjustades suurenenud peristaltikat: senna, astelpaju, bisakodüüli, riitsinusõli derivaadid. Ebasoovitav on stimulantide joomine ilma arsti soovituseta, kuna on võimalikud ebameeldivad tagajärjed: liiga sage väljaheide, puhitus, valu.
Aegunud meetodite, näiteks seebilaki kasutamine pärasooles on ebaefektiivne ja ohtlik, tulvil põletikku ja päraku pragusid. Soolalahusega korrektselt tarnitud klistiir kõrvaldab fekaalide ummistuse. Seejärel võtavad teatepulga üle kvaliteetsed ravimid, mis aitavad õrnalt kaasa sujuvale ja korrapärasele soole liikumisele. Lahtistite annusest ja sagedusest tuleks soovitatavalt nõu pidada arstiga..
Kuidas aidata kõhukinnisusega imikuid
Esimestel elukuudel on sagedane hilinenud roojamine. Soolestik ei saa korralikult töötada. Võimalikud talitlushäired, põhjustades ebamugavusi nii haigele lapsele kui ka tema vanematele. Sündroomi sagedase arengu korral on vajalik arsti konsultatsioon. Sündroomi kõrvaldamiseks peate teadma provotseerivat tegurit.
Imikute kõhukinnisuse põhjused
Imiku sooleprobleemidel on mitu põhjust..
- Tunnused anatoomilises struktuuris. Väljaheidete stagnatsiooni põhjus on soole defekt. Patoloogiline sündroom on haruldane, kuid selle arengut ei saa välistada.
- Imetava ema vale toitumine. Mõned toidud võivad põhjustada kõhukinnisust. Sündroomist on võimalik vabaneda, kui menüüst välja jätta riis ja lihatooted.
- Laps joob vähe. Probleem ilmneb siis, kui laps ei joo piisavalt. Imetamise ajal on soovitatav anda lapsele rohkem vett.
- Ebaõige söötmine toob kaasa kõhukinnisuse. Keha on esimestel elukuudel nõrgenenud. See võib mõnele toidule reageerida viivitusega väljaheitega. Toitumine on vajalik pärast 6 kuu vanust.
- Piima järsu muutusega provotseeritakse soole liikumise viivitus.
- Pole piisavalt kiudaineid. Kui laps ei soovi puuvilju ja kartulipüree süüa, on roojamise hilinemise põhjuseks kiudainete väike kontsentratsioon. See aine on vajalik seedetrakti toimimiseks.
- Ravimite kasutamine. Antibakteriaalsete ravimite võtmise korral on kõhukinnisus võimalik.
- Stressiolukorrad beebile. Viivitatud roojamine on iseloomulik pikaajalisele eraldumisele vanematest. See hõlmab ka: maastikuvahetust, tülisid isa ja ema vahel.
- Pole piisavalt piima, mis kutsub esile vitamiinide ja toitainete puuduse. Kõhukinnisus on näljane.
Ülaltoodud nähtused provotseerivad seedetrakti spasme, vähendavad selle aktiivsust, provotseerivad väikelastel kõhukinnisust, mida teha ja kuidas sündroomi kodus ravida sõltub provotseerivast tegurist.
Esmaabi imik
Kui lapsel on kõhukinnisus, ei tea kõik vanemad, kuidas last kodus aidata. Soovitatav on teha kõhu massaaži. Esialgu peate masseeritava ala soojendama. Sel eesmärgil kasutatakse sooja vette kastetud rätikut. Pärast seda peate tegema ümmarguste pehmete liigutustega kõhu massaaži. Kui soovitud tulemust ei olnud võimalik saavutada, on vaja proovida füüsilisi harjutusi. Pärast kurnatust on sooletrakt tühi.
Kuidas aidata kodus kõhukinnisusega imikuid
Kui lapsel on fekaalides stagnatsioon kuni aasta, on algselt vaja võtta abinõusid soolestiku liikumise hõlbustamiseks, on mitmeid viise, kuidas beebi kõhukinnisuse vastu aidata, eesmärgiga pehmendada väljaheiteid ja stimuleerida soolestikku.
Sõltumata söötmisviisist, kui vastsündinul on kõhukinnisus, ütleb arst teile, mida kodus teha. On vaja kokku leppida kohtumine meditsiiniasutuses. Arst teeb tõhusa ravikuuri, võtab arvesse sündroomi arengu individuaalseid omadusi.
Peamiselt kasutatakse järgmisi meetodeid:
Dieedi kohandamine
Imiku soolestiku toimimine sõltub suuresti ema toitumisest. On mitmeid tooteid, millel on positiivne mõju väljaheidete pehmendamiseks ja kõhukinnisuse leevendamiseks..
- Soole liikumise taastamiseks on soovitatav lisada ema toidulauale rohkem ploome. Magustoiduks võite tarbida igal kellaajal. Soovitatav on võtta keedetud kujul. Aprikoos on analoog, kuid seda on lubatud tarbida mitte rohkem kui 20 tükki päevas.
- Dieedile on soovitatav lisada keedetud peet. Kui imetav ema siseneb keha piima, saavutatakse lahtistav toime. Peedipuljongid on lubatud.
- Enne magamaminekut peaks imetav ema jooma 200 milliliitrit madala rasvasisaldusega keefiri. Piimatoote temperatuur peaks olema toatemperatuuril, külmade jookide kasutamine mõjutab negatiivselt imetamist.
- Kõrvits ja õunad aitavad beebil väljaheiteid vedeldada. Aurutatud soovitatav.
- Hilise roojamist provotseerib ema piim, selle nähtuse parandamiseks jooma iga päev piisavalt vett, umbes 2 liitrit.
- Dieet peaks olema tasakaalus, see peaks sisaldama kõiki organismile vajalikke vitamiine ja mineraale. Kõhukinnisusega peaks laps vähendama liha kogust, lisama rohkem puu- ja köögivilju.
- Söötmine peaks algama 6 kuu vanuselt.
- Menüüd peaks olema mitmekesine, ilma et see ületaks ühtki toitu.
- Dieet moodustatakse järk-järgult, sõltuvalt lapse keha individuaalsetest omadustest. Toiduallergiline reaktsioon on võimalik, kui laps halveneb pärast uue toote turuletoomist, on soovitatav arstiga kokku leppida..
- Kui pärast dieedi normaliseerimist probleem püsib, peaksite nõu pidama ka meditsiiniasutusest. Kui laps on kunstliku toitumisega, pidage segu valimiseks nõu arstiga.
Massaažiprotseduurid
Üks võimalus kodus vastsündinu kõhukinnisusest vabanemiseks on massaaž. Nii on võimalik rooja lagundada, seedetrakti aktiveerida ja lapsele valu leevendada. Vajadus soolestiku löömiseks ringikujulisel liigutusel kerge survega.
Mehaaniline stimulatsioon
Seedetrakti stimuleerimise abil on võimalik vastsündinud lapsel kodus kõhukinnisusest vabaneda. Selleks kasutage eelnevalt kantud kreemiga vatitupsu, peate selle sisestama lapse pärakusse. Selle ajal soovitatakse võlukeppi pöörata, et mitte põhjustada patsiendile valu. 10 - 15 minuti pärast algavad soolestiku liikumised. Selle tehnika sagedane kasutamine vigastab lapse limaskesta.
Glütseriini ravimküünlad
Imikute kõhukinnisuse ravimküünlad on populaarne ravim. Müüakse kõige rohkem apteekides. Toimeaine lühikese aja jooksul pehmendab väljaheiteid. Imiku jaoks piisab poolest küünlast. Tulemus tuleb tunni aja jooksul.
Klistiir
Klistiir beebile on ette nähtud hädaolukorras. See tehnika kõrvaldab mitte ainult väljaheited, vaid mõjutab negatiivselt ka soolestiku kasulikku mikrofloorat. Pärast klistiiri pestakse valk ja muud kasulikud ained välja. Vastsündinu kõhukinnisuse vastu aitamiseks on leebemaid tehnikaid. Nendega alustamiseks kohustuslik.
Lahtistid
Kui ülaltoodud meetodid imikute raviks kodus kõhukinnisusest ei andnud soovitud tulemust, kasutatakse lahtistavaid ravimeid. Lapse kõhukinnisuse soodustamiseks on soovitatav kasutada Dufalaci beebisiirupit, annus mitte rohkem kui 10 milliliitrit.
Rahvapärased meetodid
Ainus viis kodus kõhukinnisusega lapse abistamiseks on tilli vesi. Muud rahvapärased retseptid võivad lapse tervist kahjustada..
Kõhukinnisuse ennetamine vastsündinutel
Defekatsiooni viivituse ennetamist on lihtsam jälgida kui tulevikus patoloogilise sündroomi raviks. Järgnevaid reegleid järgides on võimalik vältida viivitusi roojamisel.
- Enne lapse toitmist peate selle kõhule panema. Pärast söömist on lapsel parem hoida kätel 5–10 minutit.
- Iga päev võimlemisharjutuste tegemine vähendab soole hilinemise riski. Beebi asetatakse selga, mille järel alajäsemed on beebi poolt painutatud. Liigutused tuleb läbi viia sujuvalt. Teine tõhus harjutus on jalgratas. Aktiveerib soolestikku.
- Vajalik on piisav kogus vett. Soovitatav on anda lapsele vedelik ilma kuumtöötluseta. Kvaliteetne vesi tuleb poest osta. Täiendavate toitude tutvustamisel tuleb mahl veega lahjendada võrdsetes osades.
- Pärast 4-kuulise vanuse saabumist roojamise viivitusega võite anda ploomid. Ennetavate meetmetena on vaja anda 20 milliliitrit päevas. 12 kuu pärast on lubatud puhas ploomimahl..
- Imiku keha ülekuumenemine kutsub esile väljaheidete stagnatsiooni. Sellist tuleb vältida.
- Emad tarbivad köögivilju lahtistina paremini. Eelistada tuleks virsikuid ja õunu.
- Hapupiimatooted mõjutavad seedetrakti positiivselt. Need on vaja lisada ema dieedile.
- Antibakteriaalsete ravimitega ravimisel on profülaktilistel eesmärkidel soovitatav ravida düsbioosi.
Väljaheite stagnatsiooni korral on peamine asi sündroomi provotseeriva teguri kõrvaldamine. Siis saate probleemi kiiresti lahendada.
Kodus laste kõhukinnisuse ohutu ravi meetodid
Dieedi muutmine, uute toodete kasutuselevõtt, nohu, millega kaasneb palavik, häirivad seedetrakti ja põhjustavad soolestiku probleeme. Seisundi leevendamiseks ja protsesside loomiseks aitab kodus esinevate laste kõhukinnisuse ravi. Enne meetodite kasutamist on oluline konsulteerida arstiga.
Kuidas kiiresti kõhukinnisuse korral oma last aidata
Enne iseseisva ravi alustamist kodus tuleb lapsele näidata lastearst, et teha kindlaks kõhukinnisuse tõeline põhjus. Puudulik soole liikumine võib näidata soole füsioloogilisi probleeme - ummistust või muid patoloogiaid.
Diagnostilise testimise viibimine ja katsed olemasoleva probleemiga ilma spetsialisti järelevalveta hakkama saada võivad olukorda veelgi süvendada..
Apteegipreparaadid
Apteegi letid on seedetrakti normaliseerimiseks ja taastamiseks täis erinevaid ravimeid. Vanematel on sageli raskusi efektiivse ravimi, selle vormi ja toimimispõhimõtte valimisel. Kõhukinnisuse ravimitel on erinev toime spekter:
- Probiootikumid on ravimid, mis sisaldavad kasulikke baktereid. Soolestikku sisenev aine normaliseerib mikrofloorat, aitab võidelda patogeensete mikroorganismidega ja eemaldab kehast toksiine. Probiootikumid on vajalikud ravimite raviga seotud kõhukinnisuse korral. Kõige sagedamini saadaval pulbrina kapslites. Sobib kasutamiseks alates imikueast. Populaarsed koduseks kasutamiseks mõeldud ravimid - jogurt, Linex, Lactovit, Bifidumbacterin.
- Glütseriini küünlad. Aine, mis suurendab soolestiku liikuvust. Glütseriin, sattudes sooleõõnde, aitab väljaheiteid vedeldada, kutsub esile väljaheidete tekke vajaduse. Glütseriini suposiitide toimet täheldatakse 5 kuni 30 minutit pärast pärakusse süstimist. Koduse vahendi teine eelis on vereringesse imendumise puudumine. Küünlad aitavad lastel kunstliku roojamisega harjuda, kasutage neid ainult üksikute kõhukinnisuse juhtude korral.
- Siirupid on koduseks kasutamiseks meeldiva maitsega imikute lahtistav ravimvorm. Järjepidevuse tõttu imendub see hõlpsalt ja kiiresti, mis annab soovitud efekti. Enamik olemasolevaid kõhukinnisusiirupit sobib imikute, imetavate ja rasedate naiste raviks. Peamine siirup on laktuloos, mis aitab väljaheiteid pehmendada ja soolestiku liikuvust suurendada. Selle spektri levinumad ravimid kodus kasutatavatele lastele on Dufalac, Portalac, Normase ja Pomogusha. Ravikuuri ja annuse määrab arst.
- Microclysters - rektaalseks manustamiseks mõeldud vahendid, mis ärritavad soole seina. Selle vormi ravimite toime on suunatud peristaltika stimuleerimisele ja väljaheidete eraldumisele. Tavalised kodused mikroklüsterid - Mikrolaks, Norgalaks. Esimene ravim on heaks kiidetud kasutamiseks lastele alates sünnist. Teine on mõeldud noorukieas.
Kodus lastele mõeldud kõhukinnisuse ravim on keelatud valida ilma arstiga eelnevalt kooskõlastamata.
Rahvapärased abinõud
Seal on palju koduseid abinõusid, mida on pikka aega kasutatud. Retseptides kasutatud tooted on ohutud, paljuski inimeste tervisele kasulikud..
Naturaalsed lahtistid on nisukliid ja pruunvetikas (merevetikad). Tooted sisalduvad igapäevases dieedis, segades neid toidus või iseseisva roogina. Komponentide omaduste tõttu suureneb soolestikku sattudes toodete suurus (paisub), fekaalide kogus vedeldub ja roojamine.
Veel üks tõestatud vahend laste kõhukinnisuse raviks, mida on kombeks kasutada kodus mugavates tingimustes - roosi puusad. Taime lehed jahvatatakse 1 spl suhkruga, pärast mida antakse lastele süüa.
Saate oma lapsel kodus kõhukinnisuse vastu aidata, kasutades ploomide, peedi ja hapukoore salatit. Selle küpsetamiseks peaksite peet keema ja murenema sobival viisil mahutisse, lisama natuke ploomi. Kõik koostisosad segatakse põhjalikult hapukoorega..
Kodus laste kõhukinnisusega toimetulemiseks aitavad mugavad tingimused värsket porgandimahla. Soolestiku töö normaliseerimiseks piisab, kui võtta 1-2 supilusikatäit mahla kaks korda päevas.
1 suur lusikatäis ürte aurutatakse klaasi keeva veega. Pärast jahutamist puljong filtreeritakse ja antakse lastele 1 tl kolm korda päevas. Soole töö stabiliseerub päevas.
Keetmine, mis provotseerib roojamist, on till. Tilli seemned, köömne seemned ja kummeliõied pruulitakse 400 milliliitri veega. Nõuda 120 minutit. Lastele manustatakse kolm korda päevas teelusikatäis puljongit kolm korda päevas 20 minutit enne söömist.
Puhastav klistiir
Puhastavad vaenlased on tõhus meetod soolte puhastamiseks, soolte ravimiseks ja kõhukinnisuse kõrvaldamiseks kodus. Sõltuvalt tööriistade olemasolust ja beebi vanusest kasutatakse vaenlaste jaoks erinevaid preparaate:
- mere- või lauasoola lahus - pool tl naatriumi klaasi keedetud soojas vees;
- omatehtud soodalahus - teelusikatäis sooda klaasi vees;
- kõhukinnisuse jaoks taimeõli või glütseriini lahus. 2-3 tl ainet lahjendatakse klaasi veega;
- kummelilahus - 200 milliliitrit keeva veega, tl kuivatatud lilli;
- seebilahus - väike kogus beebi seepi lahustatakse klaasi puhta keedetud veega kuni vahuseks.
Kõhukinnisuse raviks vajalik vedeliku kogus valmistatakse vastavalt kehakaalule ja vanusele. Alla kuue kuu vanustele beebidele 30–60 milliliitrit lahust, kuni aasta - mitte rohkem kui 150 ml. Kuni kaks aastat - kuni 200 ml, kaks kuni viis aastat - 300 milliliitrit, 5 kuni 9 aastat - 0,4 liitrit. Üle 10-aastased lapsed - umbes pool liitrit.
Klistiir süstitakse pärakusse. Imikud asetatakse selga, vanemad lapsed pannakse külgedele. Pirni ots määritakse vaseliiniga, mille järel seda tutvustatakse 3-4 cm beebidele, 7-8 cm vanematele lastele. Lahus tuleb sisestada aeglaselt, ettevaatlikult. 10 minutit pärast kodust protseduuri on oodata soolestiku liikumist.
Kõhukinnisuse efektiivse ravi tunnused lastel ja noorukitel
Väikeste laste ja noorukite kõhukinnisuse ravimise efektiivsus seisneb probleemi õigeaegses tuvastamises, arsti poole pöördumises ja paikse ravi alustamises. Oluline on õigeaegselt tuvastada, mis põhjustas roojamise viivitust - lapsele kahjulikult lahendatav probleem või patoloogiline seisund.
Taimne kiudaine ja puhas joogivesi on regulaarse roojamise võti. Kodus kõhukinnisuse korral soolte ravi ei tohiks kombineerida rasvade, raskete seedimismeetoditega lastele. Ei ole soovitatav anda lapsele maiustusi, suitsutatud toite ja esmatarbekaupu. Ravi ajaks on parem kinni pidada looduslikel taimsetel toitudel põhinevast dieedist, võtta vitamiine ja kasulikke komponente. Sagedased jalutuskäigud värskes õhus, õuemängud on kasulikud. Igapäevane roojamine hommikul aitab soolestiku funktsiooni stabiliseerida..
Kui kõhukinnisus on üksikjuhtum, saate kodus probleemiga hakkama saada mugavates tingimustes. Kui täheldatakse roojamise regulaarset hilinemist, tasub konsulteerida spetsialistiga. Arst tuvastab pärast põhjalikku diagnoosi, läbides vajalikud testid, häire põhjuse ja soovitab paikseid preparaate.
Millistel tingimustel peaksin arstiga nõu pidama
On olukordi, kus kodus kõhukinnisuse ravimine on lapse tervisele ohtlik. Kiiresti pöörduge arsti poole, kui:
- roojamise puudumine vaheldub kõhulahtisusega;
- on lahtistite suhtes allergiline reaktsioon;
- laps kurdab tugevat valu maos või sooltes;
- esinevad joobeseisundi sümptomid;
- ravimitega välja töötatud kõhukinnisus;
- lapsel on oht seedetrakti haiguste tekkeks;
- lahtistid ei oma mingit mõju;
- kahtlustatav soole obstruktsioon.
Kui lapse kõhukinnisus kestab kauem kui 5 päeva, on kiireloomuline abi otsida, mitte ravida seda kodus tavapärastes tingimustes. Haiguse põhjuse väljaselgitamise viibimine ja paikne teraapia on selles etapis ohtlik laste tervisele, võib põhjustada ebameeldivate tagajärgede väljakujunemist.
Kodus laste kõhukinnisuse ravimine on vanemate jaoks sageli norm. Tasub kaaluda selle seisundi võimalikke põhjuseid. Patoloogiliste protsesside kahtlused on meditsiiniasutusse pöördumise põhjused.
Krooniline kõhukinnisus lastel
Kogu iLive'i sisu kontrollivad meditsiinieksperdid, et tagada võimalikult hea täpsus ja vastavus faktidele..
Meil on teabeallikate valimisel ranged reeglid ja viidatakse ainult usaldusväärsetele veebisaitidele, akadeemilistele uurimisinstituutidele ja võimalusel tõestatud meditsiinilistele uuringutele. Pange tähele, et sulgudes olevad numbrid ([1], [2] jne) on interaktiivsed lingid sellistele uuringutele..
Kui arvate, et mõni meie materjal on ebatäpne, vananenud või muul viisil küsitav, valige see ja vajutage Ctrl + Enter.
Süsteemne väljaheite viivitus 32 tundi või rohkem võib tänapäeva meditsiinis olla krooniline kõhukinnisus. Laste defekeerimine peaks olema igapäevane ja regulaarne, toimuma umbes samal ajal. Seda hõlbustab fikseeritud ja välja töötatud õigeaegne refleks..
RHK-10 kood
Lapse kroonilise kõhukinnisuse põhjused
Enamikul juhtudel põhjustab laste krooniline kõhukinnisus soolestiku talitlushäireid, kuigi mõnikord võivad patoloogiad (hüpotüreoidism, rahhiit) olla seotud ka seedetrakti probleemidega..
Soolestiku seinad seedimise ajal hakkavad lainetena kokku tõmbuma, mis aitab sisu suruda väljalaskeava poole. Meditsiinis nimetatakse seda motoorikaks või soolemotoorikaks. Laste soolemotiilsus on tavaliselt kahjustunud kahel peamisel põhjusel:
- Harva esinevat väljaheidet, millega kaasnevad suures koguses väljaheited (peaaegu nagu täiskasvanutel) ja puhitus, nimetatakse atoniliseks kõhukinnisuseks. Seda seostatakse soole nõrga kokkutõmbumisega. Laps ei pruugi pikka aega tunda roojamist. Kuid paljud vanemad teevad vea, sundides last pikka aega potil istuma. Seda pole mõtet teha.
- Kui laste väljaheide on liiga tihe ja koosneb siledast ja kõvast graanulitest (mida sageli nimetatakse ka “lamba väljaheideteks”), millega kaasneb valu kõhus või roojamise ajal, näitab see spastilist kõhukinnisust. Selle põhjus on soolestiku suurenenud kontraktiilne aktiivsus..
On väga haruldane, et lastel olev väljaheide paistab silma õhukese ja vedela lindiga. Kui märkate seda oma lapses, peate viivitamatult pöörduma kirurgi poole. Sellise soole liikumise põhjuseks võib olla pärasoole orgaaniline patoloogia..
Patogenees
Imetavatel imikutel on sooled tühjad nii palju kordi kui nad söövad. Kui märkate, et teie lapsel (alla kolme kuu vanusel) on väljaheide ainult üks või kaks korda päevas, peate konsulteerima arstiga. Kui vastsündinu (alla ühe aasta vanune) on kunstlikul söötmisel, loetakse krooniliseks väljaheiteks ühe päeva väljaheite puudumist.
Looduslikult toidetud lastel tekib kõhukinnisus sageli alatoitluse või toitainete ebaõige imendumise tõttu. Alatoitmise korral võib beebi väljaheidete kogus olla ebapiisav, nii et on tung tühjendada. Komplementaarselt ja loomulikult toidetud vastsündinutel võib kõhukinnisust põhjustada väike kogus tooteid, mis sisaldavad taimset kiudaineid. Samal ajal raskendab kõhukinnisust kõrge rasvasisaldusega toitude söömine. Soole liikumise vähenemisega võib täheldada ka kõhuvalu ja isutus..
Lapse kroonilise kõhukinnisuse sümptomid
Laste kroonilise kõhukinnisuse korral on peamised kaebused järgmised:
- Väljaheite puudumine või väga haruldane väljaheide.
- Pärast roojamist ilmneb mittetäieliku tühjenemise tunne.
- Muutub väljaheite konsistents.
- Lapsel on valud kõhus.
- Kõhupuhitus.
- Kõht paisub.
- Defekatsioon on valus.
- Encopres.
- Väljaheite ajal segatakse veri väljaheitega.
- Paradoksaalne kõhulahtisus.
Esimesed märgid
Harv väljaheide, täielik väljaheidete puudumine, pärast roojamist tekkinud mittetäieliku tühjenemise tunne ja väljaheite konsistentsi muutus on esimesed kroonilise kõhukinnisuse tunnused lastel. Kõhuvalu ei peeta spetsiifiliseks sümptomiks. Neid täheldatakse ainult pooltel kõigist juhtudest. Liiga suurte või tihedate väljaheidete läbimisel ilmnevad soolestiku valulikkus. Sellisel juhul on soolesein venitatud ja pärakusse võivad ilmneda praod. Kroonilise kõhukinnisuse üks olulisi märke on kooprees (kalovool), kuid seda täheldatakse harva kuni kolmeaastastel imikutel.
Kuhu see haiget teeb?
Tüsistused ja tagajärjed
Kroonilist kõhukinnisust kui iseseisvat haigust ei peeta inimeste tervisele liiga ohtlikuks. Kuid väljaheite kinnipidamine võib põhjustada palju negatiivseid tagajärgi. Lisaks süvendab iga uus probleem eelmist, eriti kui fekaali viivitus kestab pikka aega. Kroonilise kõhukinnisuse kõige levinumad tagajärjed on:
- Praod pärakus.
- Hemorroidid.
- Sfinkteri lihaste laienemine.
- Väljaheite moodustumine.
- Soole mehaaniline obstruktsioon.
- Volvulus.
- Toksiin mürgitab keha nõrgenenud immuunsuse korral.
- Tootlikkuse kaotus, ärrituvus, unetus, sagedane väsimus, halb tuju.
- Sisemine verejooks, kui soole limaskest on liiga tiheda väljaheite tõttu kahjustatud.
- Rektaalne deformatsioon.
- Söögiisu vähenemine.
Mida karta kroonilise kõhukinnisuse korral? Pikaajalised soolestiku probleemid võivad põhjustada soole divertikuloosi, pärasoole mitmesuguseid haigusi (praod, mis põhjustavad põletikku, hemorroidid). Käärsoolevähki peetakse halvimaks komplikatsiooniks. Teadlaste arvates areneb kasvaja kantserogeenidest, mis ilmnevad väljaheite seismise ajal..
Lapse kehas võib krooniline kõhukinnisus põhjustada vitamiinide imendumise vähenemist, mida noor kasvav keha vajab..
Lapse kroonilise kõhukinnisuse diagnoosimine
Laste kroonilise kõhukinnisuse põhjuste täielik diagnoosimine toimub instrumentaalsete ja kliiniliste laboratoorsete meetodite abil. Haigusloo kogumise ja üldise läbivaatuse käigus võtab arst arvesse defekatsioonihäirete kestust, sagedust ja omadusi. Samal ajal juhitakse tähelepanu nn ärevuse sümptomitele: kõhukinnisus ilmneb esimestel elukuudel, laps jääb arengust maha, mekoonium lahkub hilja pärast sündi, oksendab, varase motoorse arengu kahjustatud, alajäsemete nõrkus.
Füüsilise läbivaatuse meetodid hõlmavad kõhu palpatsiooni, tuharate, perianaalse piirkonna ja selja uurimist, tugevuse, lihastoonuse, alajäsemete reflekside hindamist. Perianaalse piirkonna põhjalik uurimine võimaldab näha päraku varajast väärarengut, päraku atresiat, Urogenitaalsüsteemi. Alla ühe aasta vanustele lastele näidatakse ühekordne digitaalne rektaalne uuring, mis aitab hinnata sulgurlihase tooni, asukohta, konsistentsi ja väljaheidete suurust.
Saadud anamneesi ja füüsilise läbivaatuse andmeid kasutades otsustab arst edasiste diagnoosimis- ja ravimeetodite vajaduse.
Analüüsib
Kõige populaarsemad kroonilise kõhukinnisuse testid on järgmised:
- Fekaalide külvamine mikroflooral.
- Uriini ja väljaheidete kliiniline analüüs.
- Kliiniline vereanalüüs.
- Verekeemia.
- Väljaheite parasiitoloogiline ja mikrobioloogiline uurimine.
Analüüsid antakse väga harvadel juhtudel. Tavaliselt on arstil õige ravi saamiseks piisavalt palpatsiooni.
Instrumentaalne diagnostika
Laste kroonilise kõhukinnisuse instrumentaalse diagnoosimise populaarsed meetodid on:
- Kolonoskoopia on diagnostiline protseduur, mille käigus arst hindab käärsoole ja selle seinte seisundit, uurides seda piirkonda spetsiaalse sondiga.
- Irrigoskoopia on röntgenuuring, mille käigus süstitakse käärsoole spetsiaalset radioaktiivset ravimit retrograadselt.
Mida peate uurima?
Kuidas küsitlust teha?
Milliseid teste on vaja teha?
Diferentsiaaldiagnostika
Diferentsiaaldiagnoosimisel on väga oluline arvestada, et krooniline kõhukinnisus ei ole tavaliselt iseseisev haigus, vaid ainult sümptom. Kui anamneesi ajal pole seost mõne teise haigusega kindlaks tehtud, uuritakse patsienti seedetraktist. Peamiste diagnostiliste meetodite hulgas, mis on kõigile patsientidele kohustuslikud, on eriti tähelepanuväärsed väljaheiteanalüüs varjatud vere jaoks, sigmoidoskoopia (pärasoole limaskesta visuaalne uurimine), pärasoole sisemise sulgurlihase palpeerimine, kolonoskoopia või irrigoskoopia..
Kellega ühendust võtta?
Lapse kroonilise kõhukinnisuse ravi
Paljud vanemad on mures vaenlaste vajaduse pärast kroonilise kõhukinnisuse pärast. Liiga sageli ei tohiks seda teha, kuna klistiir pärsib loomulikku tühjenemisnõudlust, mis häirib roojamise refleksi moodustumist lapsel. Kuid aeg-ajalt võite panna vastaseid, järgides kõiki reegleid.
Vastsündinud laste puhul (kuni üks kuu) ei ole klistiiri maht suurem kui 30 ml. Ühe kuni kolme kuu vanuste laste puhul võib seda mahtu suurendada 40 milliliitrini. Kuni kuue kuuni võib imikutele anda viigimarju 90 ml vedelikuga ja kuust kuust kuni aastani - 120 ml. Vett tuleks kasutada toatemperatuuril. Mõnikord võib tunduda, et täielikku tühjendamist pärast protseduuri ei toimunud. Pole vaja kiirustada ja teha veel üks klistiir. Tavaliselt on laps mõne aja pärast iseseisev tool.
Samuti peate oma lapsele andma piisava koguse vedelikku. Atonilise kõhukinnisuse raviks on suurepärane kõhu massaaž päripäeva. Võite kasutada kõhuga munemist või päraku kergeid kombatavaid ärritusi. Spastilise kõhukinnisuse raviks on kõige parem kasutada spetsiaalseid ravimküünlaid, mille hulka kuuluvad glütseriin. Pärasooles ei soovitata mingeid võõrkehi sisestada..
Laste kroonilise kõhukinnisuse õiget ravi ei saa ilma raviskeemita läbi viia. Proovige õpetada oma last alati samal ajal tühjenema. Soole liikumise stimuleerimiseks võite anda oma lapsele puuvilja (eriti õuna) mahla, külma vett.
Ravimid
- Vaseliiniõli. See on hüpoallergeenne ja sellel on kerge lahtistav toime. Tulenevalt asjaolust, et vedel parafiin toimib ainult soolestiku valendikus ega imendu, pehmendab väljaheide väga hästi, mis hõlbustab nende väljumist. Ei ole soovitatav asendada teiste õlidega, kuna need võivad kahjustada lapse tervist. Ravimi toimeaine on vedel parafiin.
Vaseliiniõli on näidustatud kasutamiseks kroonilises ja muud tüüpi kõhukinnisuse korral lastel ja täiskasvanutel, mürgituse korral mõnede mürkidega (eriti rasvlahustuvate). Vastunäidustatud põletikulises protsessis kõhupiirkonnas, soolesulgus, ägedad palavikulised seisundid, ravimi individuaalne talumatus.
Pikaajalisel kasutamisel võib soolestiku toon väheneda. Kõrvaltoimete hulgas on ka probleeme toidu seedimisega. Tulenevalt asjaolust, et vedel parafiin takistab rasvlahustuvate vitamiinide imendumist, võib tekkida hüpovitaminoos.
Laste kroonilise kõhukinnisuse korral tuleb ravimit võtta suu kaudu annuses 1-2 supilusikatäit kaks korda päevas. Pange tähele, et õli töötab ainult viis kuni kuus tundi pärast manustamist. Ravi võib läbi viia mitte kauem kui viis päeva.
Samuti tuleb meeles pidada, et vedel parafiin läbib päraku ilma kehasse imendumata, seetõttu võib see pesu saastata.
- Laktuloosisiirup. See ravim on vastsündinutele kõige populaarsem lahtistav ravim. Laktuloos on tavaline toodetud disahhariid, mida eluslooduses ei leidu. Tulenevalt asjaolust, et see aine ei imendu kehas, on see inimeste tervisele täiesti ohutu. Käärsoole tungides muutub laktuloos substraadiks, milles paljunevad kasulikud bifidobakterid ja hapupiimabakterid. Nad muudavad selle järk-järgult orgaanilisteks hapeteks, mida iseloomustab lahtistav toime.
Laktuloosisiirup on nn osmootne lahtistav aine. Selle toimemehhanism põhineb vee erilise omaduse näol tungida läbi poolläbilaskva membraani nõrgast soolalahusest kontsentreeritud vedelikuni. Seda omadust nimetatakse osmoosiks. Osmootilised ained aitavad vett soolestikus säilitada, mis suurendab väljaheidete kogust ja parandab peristaltikat. Sellest piisab kerge lahtistava toime saamiseks..
Laktuloosisiirupil on magus maitse, see on lastele hästi talutav ja seda saab pikka aega kasutada. Ravimit saate osta ilma retseptita igas apteegis. Tasub meeles pidada, et positiivne mõju ilmneb alles teisel päeval pärast ravimi võtmist. Ravi on soovitatav alustada väikeste annustega, suurendades neid järk-järgult. Kuni aasta vanustele lastele on päevane annus 5 ml siirupit. Ühe aasta kuni seitsme aasta vanused imikud - kuni 10 ml ja seitsme kuni kaheteista aastased - 15 ml. Täiskasvanud võivad võtta ka laktuloosi annuses 15–30 ml päevas.
Kui te võtate liiga suuri ravimiannuseid, on võimalikud kõrvaltoimed. Need avalduvad kõhulahtisuse ja kõhuvaluna.
- Küünlad glütseriiniga. Suurepärane lahtistav toime paikseks kasutamiseks. Ravimil on pärasoolele ärritav toime, mis stimuleerib soolestiku liikuvust. See aitab ka väljaheiteid pehmendada. Rakendatakse rektaalselt, üks suposiit päevas kakskümmend minutit pärast hommikusöögi söömist.
Suposiitide pikaajalisel kasutamisel võivad tekkida kõrvaltoimed: allergiline reaktsioon, päraku nahaärritus, loomuliku tühjenemisprotsessi nõrgenemine. Suposiidid koos glütseriiniga, mis on laste kroonilise kõhukinnisuse ravim, on vastunäidustatud hemorroidide korral päraku pragude, tuumorite ja pärasoolepõletike, individuaalse glütserooli (aktiivse komponendi) talumatuse korral.
- Mikrolaks. Ravim vabaneb viskoosse lahuse kujul, mida kasutatakse mikrotsüklite läbiviimiseks. Seda peetakse üheks kõige tõhusamaks ravimiks kroonilise kõhukinnisuse korral lastel ja täiskasvanutel. Microlax on kombineeritud ravim. Selle aktiivsed komponendid on: naatriumlaurüülsulfoatsetaat (lahjendava toimega), naatriumtsitraadid (roojaga seotud vee tõrjumiseks), sorbitool (lahtistava toime tugevdamiseks), glütserool (pärasoole liikuvuse parandamiseks).
Pärast ravimi kasutamist ilmneb positiivne mõju 15 minuti jooksul. Tööriist on näidustatud krooniliseks kõhukinnisuseks ja seedetrakti uuringute ettevalmistamiseks. Mikolaksil pole vastunäidustusi. Seda saab kartmata kasutada isegi vastsündinute kõhukinnisuse ravis. Peamiste kõrvaltoimete hulgas on: võimalikud allergiad, ärritus, põletus pärasoole piirkonnas. Tavaliselt piisab raviks ühest tuubist (5 ml ravimit).
Füsioterapeutiline ravi
Tavaliselt viiakse lastel kroonilise kõhukinnisuse füsioterapeutiline ravi läbi spetsiaalse dieediga (võetakse toidust kiudainerikkaid toite). Peamised meetodid on järgmised.
- Mineraalvee töötlemine. Füsioteraapia hõlmab spetsiaalsete mineraalsulfaatvete kasutamist (kibe soolalahus, soolalahusega asendatav mineraal ja segatuna sulfaatide allikatega). Tavaliselt on lahtistava toime saamiseks vaja suurendada SO4 annust (kuni 3 g)..
- Füüsilised harjutused. Sarnane ravimeetod sobib lastele alates seitsmest aastast. Kõhukinnisuse raviks on väga oluline aktiivselt liikuda. Lisaks peate tegema spetsiaalseid harjutusi. Kõigepealt on vaja maos sügavalt tõmmata ja seejärel lasta aeglasel tempos minna. Sel juhul peab laps arvestama kümnega. Korda harjutust vähemalt viis korda päevas.
Väljaheite evakueerimise stimuleerimiseks enne iga eeldatavat tühjendamist peate tegema järgmist harjutust: hingama sügavamat õhku, tõmmates kõhtu ja seejärel visata see järsult ettepoole, väljahingates. Korda harjutust kümme korda..
- Massaaž. Tõhus kroonilise kõhukinnisuse ravimeetod on käärsoole massaaž. Selle eesmärk on stimuleerida soolestiku motoorset aktiivsust. On väga oluline sellist massaaži õigesti teha: kõik surved ja puudutused tehakse rangelt päraku suunas. Käärsoole iga osa tuleks masseerida kuni viis minutit. Massöör on kohustatud vajutama kaldu, sünkroonselt patsiendi hingamisega.
Alternatiivne ravi
Laste kroonilise kõhukinnisuse raviks on mitmeid tõestatud ja tõhusaid rahvapäraseid abinõusid..
- Taimeõli. Enne esimest söötmist hommikul on vaja anda lapsele taimeõli (steriliseeritud). Esimesel päeval - 1 tilk ja seejärel järk-järgult suurendage ja saavutage pool tl. Kasutage seni, kuni soolestiku normaalne funktsioon on taastatud..
Taimeõli steriliseerimiseks on vaja valada see purki ja panna see külma veega. Pange pott veega ja purgiga madala tulega üle ja keetke. Jätke purk veel 30 minutiks, kuni vesi keeb..
- Ploomid. Valage pool kilogrammi ploome 3,5 liitri veega ja keetke 25 minutit. Lase puljongil jahtuda. Seejärel lisage sinna 50 g astelpaju koort ja keetke uuesti (25 minutit). Jahutage uuesti ja lisage 200 g roosi puusade ekstrakte (saadaval Holosa apteegis). Võtke seda jooki pool klaasi enne magamaminekut.
- Sidrun ja munakollane. Võtke väike sidrun ja pigistage mahl sellest välja, lisage üks toores munakollane ja segage klaasi apelsinimahlaga. Selline ravim on maitsev ja tervislik. Suurepärane laste kroonilise kõhukinnisuse korral..
Taimne ravi
- Senna. Väga võimas lahtistav. Positiivse tulemuse saamiseks peate segama 2 tl senna 100 g ploomidega. Lisage kolm tassi keeva veega ja keetke. Nõuda kolm tundi, seejärel kurnata. Sööge iga tund kolm supilusikatäit, kuni kõhukinnisus kaob. Sellise joogi kasutamisel pole vastunäidustusi. Ravim saabub tavaliselt kuus kuni kümme tundi pärast allaneelamist.
- Maitsetaimede korjamine. Segage kõhukinnisuse jaoks tõhusate ürtide kogu (lagrits, apteegitill, vahukommi ja lina). Jahvatage pulbri saamiseks. Hautage üks teelusikatäis sellest kollektsioonist klaasitäies vees ja laske sel keeda. Joo pool klaasi enne magamaminekut.
- Agave ja aloe vera. Eemaldage mahl aloe verast ja agaavist ning segage see meega. Mahla saamiseks on kõige parem kasutada noort taime (mitte vanem kui 3 aastat). Selleks lõigake selle lehed ära ja pange mitmeks päevaks külmkappi. Eemaldage need ja pange need pressi alla. Mahl, mida võtta kogu päeva, üks teelusikatäis.
Homöopaatia
- Acidum Nitricum. Selle homöopaatilise ravimi koostis sisaldab lämmastikhapet, mis toimib tõhusalt kõigile inimkeha avadele, sealhulgas pärakule. See on näidustatud kasutamiseks, kui rooja kahjustab tõsiselt pärasoole, kroonilise kõhukinnisusega, päraku pragudega. Võtke 5 tera kaks korda päevas pärast sööki. Ravi kestus - kaks kuni kolm nädalat.
- Alumiinium. Preparaat on puhastatud veevaba alumiiniumoksiid. Seda kasutatakse kõhukinnisuse korral, mida iseloomustab pärasoole tooni kadumine. See on väga efektiivne kroonilise kõhukinnisuse raviks lastel, eriti kombinatsioonis teise ravimiga "Brion". Söö 5 tera päevas enne sööki kaks korda päevas. Ravi kestab kaks kuni kolm nädalat.
- Brionius. Toimeaine on mitmeaastane bryonium taim (või valge samm-taim). Graanulid lahustuvad kolm korda päevas. Annustamine sõltub patsiendi vanusest. Näiteks võib alla kahe aasta vanustele lastele anda mitte rohkem kui kaks graanulit päevas.
- Lycopodium. Sellel on valuvaigistav, põletikuvastane, haavade paranemine, antiseptiline, ümbritsev toime. Sellest ravimist valmistatakse tinktuure ja dekokte, mis aitavad suurepäraselt laste kroonilise kõhukinnisuse korral..
Dieet laste kroonilise kõhukinnisuse korral
Kui teie lapsel on kõhukinnisus, ärge kiirustage teadaolevate lahtistite kasutamist ega pange vaenlasi. Kõike seda saab vältida, kui sööte õigesti..
Vesi peetakse kõhukinnisuse ravis kõige olulisemaks komponendiks, kuna dehüdratsioon kuivab pärasoole limaskesta ja põhjustab väljaheidete kõvenemist. Kui annate lapsele piisavas koguses tavalist vett, aitab see tal vabaneda kroonilisest kõhukinnisusest ja muudab väljaheite pehmemaks. Pidage meeles, et peate jooma vähemalt 2 liitrit vett päevas (täiskasvanud).
Ärge unustage lisada lapse dieeti kiudainerikkaid toite. Tänu neile saate parandada soolestiku liikuvust. Kiudained stimuleerivad suurepäraselt kontraktiilseid protsesse, mistõttu toit läbib keha kiiremini. Lisaks eemaldab see toksiine ja toksiine. Kõige tõhusamad tooted on:
Kõhukinnisuse korral peetakse kasulikuks ka toitu, mis aitab keha puhastada: kliid, kuivatatud puuviljad, rukkileib. Sauer ja värske kapsas, kaunviljad ja spargelkapsas peetakse võrdselt efektiivseks. Hommikueineks on kõige parem anda lapsele köögivilju, puuvilju, tehes salateid hapukoore või taimeõliga.
Täisteratooted (pärl oder, tatar, oder, kaer, nisu) on laste kroonilise kõhukinnisuse dieedis asendamatu toode. Ärge unustage jogurtit, keefirit (eelistatavalt üks päev).
Kroonilise kõhukinnisuse näidismenüü on järgmine:
- Hommikusöök: hapukoorega maitsestatud köögiviljasalat, oad (keedetud), kaerahelbed piimas, munapuder ja tee.
- Lõunasöök: värsked õunad.
- Lõunasöök: köögiviljasupp, hautatud kapsas ja keedetud liha, kuivatatud puuviljakompott.
- Suupiste: käputäis ploome (võib maitse järgi asendada kuivatatud puuviljadega).
- Õhtusöök: köögivilja kapsa rullid, tatar, kodujuust ja tee.
- Enne magamaminekut joo kindlasti klaas keefirit.