Me kasvasime õnnelikud lapsed: süüa praetud kartulit sala ja võileibadega soolase veega, samal ajal kui praegune põlvkond on sunnitud linasest oliiviõli liikuma. Me selgitame, miks need täiendavad ohvrid ja mida meie vanaemad olid õigusega.
"See müüt on veel kindel teaduslik alus, - ütleb Julia Kolesov, toitumise spetsialist ja autor kaalulangus programmid GetLean. - rasvad on jaotatud küllastunud ja küllastumata kujuliseks. Esimesed (peamiselt loomsetele rasvadele kuuluvad) on nn nn, sest nad on vesinikuga küllastunud.
See väga molekul muudab nende struktuuri väga tihedaks, sest nad imenduvad üsna aeglaselt. See on tingitud madala kiiruseni, et nad suudavad laevadest laotada, mis omakorda võib põhjustada ateroskleroosi. Kui teadlased avastasid selle mehhanismi, kõik naturaalsed rasvad halvendasid ja oliiviõli algas kuldajas. "
Kuid nagu Julia selgitab, ei ole tegelikult kõik nii kohutavad, kui järgite teatud reegleid. Iga füüsiline allikad küllastunud rasva: piimatooted, liha, linnuliha ohutu süüa 3-4 korda nädalas - summa ka mõistega tervislik toitumine. Samal ajal ei sööte sind korraga palju rinnatükki või võid - keha peidab sind.
Vahepeal on küllastunud rasvadel oma eelised: need on paremini talletatud ja taluvad temperatuuri kuumutamist. "Kui meie vanaema praetud seapekk ja kasutatud toiduõli loomse rasva, mida nad on teinud väga hästi - nõuab Kolesov. - Kui õli halvasti talub soojendamiseks, siis hakkab tootma kantserogeene, mis võivad aidata kombinatsiooniga moodustumist vähkkasvajate. " Nii cooking on hea või (eriti küpsetatud või ghee), ja tõepoolest, ükskõik loomsed rasvad.
Kas olete taimetoitlane? Eelistage kookosõli (see tähendab ka küllastunud) või minna rafineeritud köögiviljadesse.
"In oliiviõli extra virgin praadida ei saa - jääb oliivid, mis on salvestatud selle, põletada kuumutamisel, vabastades samal kantserogeenide, - ütleb Julia. "Praepana jaoks on sobivam puhastatud neist lisanditest, see tähendab rafineeritud."
Mis puutub vanast vanast päevalilleõli, see pole ka halvim võimalus: see võib taluda kuumust, kuid samal ajal on see omega-6 rasvhapete sisaldusega oliiviõli rikkalikum.
Kuid kogu sellel kiirendaval ajaloos on ikka veel negatiivsed kangelased - hüdrogeenitud või transrasvhapped, mille inimesed ise oma kätega loonud. Köögiviljade rasvade puhul on kõik kasulikud ka nõrkused: need oksüdeeritakse kiiremini, ei säilita kuumutamist, kiiresti riknevad. Seepärast on toidutootjate seisukohast väga kahjumlikud. Kuid ettevõtlikud leiutajad suutsid keemiliselt vesiniku molekuli integreerida ja need küllastumata rasvad hakkasid elama küllastunud elu: säilitama vormi toatemperatuuril, säilitama pikka aega ja tegema kõike tööstustootjate kasuks. Aga mitte tarbijatele.
"Kogu küll kasu küllastumata rasvadest on see, et need imenduvad kiiresti ja selle tõttu puhastavad need laevad seest, mis on seal kogunenud. Kui sa sööd söödas margariini (parima rasvade kõige eredam esindaja) ja selle kasutamist, omandab keha tahket molekuli, kuid laseb see läbi "kiire" marsruudi. Sellisel juhul suureneb ateroskleroosi ja südameataki surmamise oht järsult, - hoiatab Julia. "Minu arvates on see üks hirmutavamaid inimkonna leiutisi, kuid transrasvhapped on lisatud kõikjal - isegi lastetooted." Nii et kui loete margariini, hüdrogeenitud, praetud, kulinaarseid või kombineeritud rasva, siis on parem asetada toode oma kohale ja võtta Vologda õli pakend.
Teine oluline asi on see, kuidas te praadida., -predosteregaet toitumise spetsialist - "tähendab lihtsalt, et kantserogeenide kogunenud pinnal see värvipalett praetud tootele lõppenud tassi pruuni ja musta kooriku, muutub see kahjulik, see ei ole oluline, mida ta on valmis."
Ja lõpuks, kui hakata präänikute tükikesi pannil panema (ja isegi rafineeritud oliiviõli), peate meeles pidama, et mis tahes rasva praadimine suurendab oluliselt lõpliku roogi kalorikogust. Inimesed saavad kaalu täpselt seetõttu, et need ületavad igapäevase kalorite määra, ilma seda märganud. Aga kui kõik numbrid on normaalsed - meeldiv isu.
Mis on praadimiseks kahjulik: päevalilleõli või rasv?
Salo on kasulik ainult värskelt, mitte praetud vid. Prae on kindlasti parem taimeõlist. Ja ainult üks kord õli kasutada, teine praadimine samas õlis, see on juba mürk! Üks tükk soolatud peekonist grammi 20 ja musta leiba viil kasutab seda ainult. Värskes rasvasisalduses on vähem kolesterooli kui taimeõlis, kuna see pole imelik.
Nii> hakkame tegelema rasvade rasvade ja kolesterooli stereotüüpide hävitamisega. Nad on kerge ja raske - hästi, jah, Jumal on nendega. Tervislikul inimesel, kellel on normaalne kõhtu, on praegune sibul väga hästi imendunud ja ei ületaks maksa. Rasvade bioloogiline aktiivsus on 5 korda kõrgem nafta aktiivsusest, nii et talvel on see just see, mis on vajalik elujõulisuse ja immuunsuse säilitamiseks. Ärge võtke arvesse koletsüstiidi ja hepatoosiga koormatud juhtudel!
Väike rasvasisaldus F-vitamiiniga - ainult ateroskleroosi ennetamisel. Keha vajab lisaks multivitamiinide kompleksile ka 10% polüküllastumata rasvhappeid, 30% küllastunud ja kuni 60% monoküllastumata. See hapete suhe on..., searasv, samuti maapähkli- ja oliiviõli. Paradoks: leiba rasv on kombinatsioon, milles mõlemad tooted imenduvad hästi. Muidugi, me ei tähenda kuklid-pampushki, vaid teravilja leiba jahvatatud jämedast jahvatamisest. Nõukogude Liidus oli partei keskkomitee igapäevases menüüs 50 grammi rasva
Praepanemine on üks kõige kasulikumaid toidu töötlemise meetodeid. Frittide ajal hävitatakse märkimisväärne kogus kolesterooli ja karbamiidi, samal ajal kui toiduvalmistamise ajal lähevad nad peamiselt puljongiks. Frittide kahjulikkuse müüt, mis on leiutatud hooletute naiste poolt. Liha on keeruline seedida, kuid praadimiseks pole vaja ahjust kõrvale kalduda. Tõendid taimsete rasvade paremusest, üle loomade, midagi enamat kui muinasjutte. Piisab sellest, kui öelda, et 120-aastased pikakarvalised on ainult riikides, kus traditsiooniliselt kasutatakse ainult loomset rasva. Põhjused on kindlasti mitte ainult rasvad, vaid ikkagi. Jällegi sealiha väidetava kahjulikkuse kohta. Siin nõustun täiesti Basil B-ga, kuid lisan siiski. Ukrainas ja Hiinas küpsetatakse isegi sealiha rasvast keedetud kondiitritooted. Ja keskmine eluiga on sama, mis Lähis-Idas.
Õli või rasva praadimine
Noh, kumb meist ei meeldi värskelt lõigatud lihapalli või lihaga ribil. Selleks, et muuta need maitsvaks ja mahlakaks, kasutatakse praadimisviisi kulinaarse tehnikat. Kuid praadimine on kahte tüüpi: pannil ja avatud tulel. Selles artiklis peame pannil praadima.
Pannatüpsetamine on hea ainult siis, kui töödeldav toode ei põle ega tekita halba maitset. Seda on võimalik saavutada õli või rasva abil. Nüüd vaatame, kuidas need erinevad.
Praadimiseks kasutatavad õlid on valdavalt taimsed. Nende hulka kuuluvad: päevalill, mais, oliiv, maapähkel ja puuvillaseemneõli. Kuid õlisid nimetatakse loomaõliks. Nende hulka kuuluvad: seapekk, talleliha ja teised vähem levinud rasvad.
Õlide kasutamisel toodete küpsetamiseks tuleb hoolikalt jälgida, et kasutatava õli kogus vastab ühele tooteosale. See nõue vastab inimese ökoloogilisele ohutusele. Järgnevaks kasutamiseks vajaliku koguse ületamisel saadud rasv, mida ei ole raske ära arvata, taaskehtestatakse, mille tulemuseks on keemiline reaktsioon, mida nimetatakse polümerisatsiooniks ja selle läbinud õli saab linaseemneõli. Kuid keegi ei nõustu süüa õli. Nafta sama omadus puudutab küpsetamist ja praetud sügavkülmutamist.
Õlivormide puhul on odavaim, nagu ka raske arvata, tavaline päevalilleõli. Kuid selleks, et küpsetatud tooted oleksid kehale kasulikud, peaks õlikal olema järgmised omadused:
- Ökoloogiline ühilduvus. Raskmetallide puudumine.
- Sellel kompositsioonil ei tohiks olla vett.
- Mingit lõhna.
Nüüd mõistame kõiki neid nõudeid üksikasjalikumalt.
Tänu asjaolule, et päevalilleväljad asuvad teede lähedal, on seemnete õli raskmetallide, näiteks plii, kaadmiumi, strontsiumi rikas. Selle põhjuseks on asjaolu, et mootorsõidukite heitgaasid on rikas kõikides nendes ühendites. Päevalilluke, oma olemuselt päevas, tõmbab ämber vesi. Ja ained, mis pääsevad mullast heitgaasidest, osutuvad automaatselt sellisest päevalillest saadud õli osaks. Ainus võimalus mitte tarbida neid metalle toidus on osta rafineeritud õli.
Nagu niiskus, värskelt pressitud õli on rohkesti vett. Sellise õli praadimise tagajärjel on põletused, mis on põhjustatud naftajälgimisest, võimalikud. Selleks, et mitte natuke tulistada, peab see olema veest täielikult eraldatud.
Lõhn. Nagu teada, äsja pigistataval õlikul on iseloomulik päevalille maitse. Sõltuvalt sordist, kogumisajast ja niiskusest võib lõhn varieeruda intensiivselt. Praetud aromaatsed koostisosad on hävinud ja sellises õlis praetud toode saab väga ebameeldiva lõhna.
Seetõttu on praadimisõli parim valik puhastatud, dehüdreeritud ja desodoreeritud õli. Eksperdid nõuavad näiteks mitut puhastamist võimaldava õli kasutamist. Parem seitse Sellise õli praetud ajal saadud toode omab lõhna.
Muude õlide puhul sobivad need ka praadimiseks. Ainus tingimus nende kasutamiseks on see, et neid ei tohi üle kuumeneda.
Rasvana praadimisel on selle kasutamine kehale kasulik ainult siis, kui see ei ole ülekoormatud. Ülekuumenemise korral moodustuvad kantserogeensed ühendid. Seetõttu on nii õli kui ka rasva jaoks vaja õrnalt elada pärast seda, kui see ei ületa lubatavat normi.
Õli- või rasvade praadimisel küpsetatud toidu kasulikud omadused
Praetise tagajärjel omandavad tooted mitte ainult meeldiva lõhna, vaid ka parandavad nende maitset ja toiteväärtust. Selle tagajärjel saavad nad keha kergemini imenduda. Nende koostisosasid on lihtsam integreerida inimese keha üldisesse struktuuri, nii et inimesed, kes söövad praetud toitu, on tervislikumaks võrreldes nendega, kes seda ainult toores toonis.
Oli või rasva praetud küpsetatud toidu ohtlikud omadused
Paljude seedetrakti haiguste ja südame-veresoonkonna haiguste puhul on praetud praeguseks rangelt vastunäidustatud.
See on tingitud asjaolust, et eespool nimetatud nõuete rikkumisel küpsetatud tooted võivad põhjustada maohaavandit, divertikuliiti ja isegi vähki. Lisaks on rasv, mida kasutatakse praadimiseks, suureneb kolesterooli kogus, mis võib põhjustada veresoonte ummistumist ateroskleroosina.
Õli või õli: mida on parem süüa?
Jaga seda
Välised lingid avanevad eraldi aknas
Välised lingid avanevad eraldi aknas
Keemilise õli valimine ei ole lihtne ülesanne, kirjutab Michael Mosley.
Või ja rasvade puhul on meil väga raske valida. Poed on täis kõiki nende sorte, mida saab ette kujutada, kuid valik pole lihtne. Arutelud erinevate rasvade tarbimise kasutegurite ja kahjude üle ei lõppe.
Programmis "Usu mind, ma olen arst" (Usu mind, ma olen doktor), oleme otsustanud seda küsimust teise nurga alt ja küsida: "Milline rasva või õli on parim cooking?"
Võib-olla arvate, et vastus on ilmne: kasulikke tooteid köögiviljarasvade praadimisel on rohkem kasu kui loomadel, nagu näiteks seapekk ja või. Aga kas see on nii?
Selleks, et teada saada, levitasime vabatahtlikele - Leicesteri elanikele - mitmesuguseid rasvu ja õlisid ning palusime neil iga päev toitu valmistada. Ülejäänud oli vaja koguda praadimismahust ja edastada analüüsiks.
Hulgas levitatakse rasvade olid: päevalilleõli, taimeõli, maisiõli, rapsiõli, külmpressitud oliiviõli (rafineeritud ja esimene vajutades), piimarasv ja hanesid.
Kogutud pärast kasutusmustritest üle arstiteaduskond ülikooli De Montfort Leicester, kus professor Martin Grutveld koos oma assistendi paralleelsed analüüs - nad kuumutatakse sama liiki rasva praadimise temperatuuri.
Kui sööte toidu kõrgel temperatuuril (umbes 180 kraadi Celsiuse järgi), on päevalilleõli ja kreemjas molekulaarstruktuur varieeruv. Seal on nn oksüdatsioon - aine reageerib õhuga hapnikuga, moodustades lipiidide aldehüüdid ja lipiidid. Sarnane protsess toimub toatemperatuuril, kuid palju aeglasemalt. Kui rasvad muutuvad mädanikuks, muutuvad nad oksüdeerituks.
Aldehüüdide tarbimine või sissehingamine, isegi väikestes kogustes, on tavaliselt seotud kardiovaskulaarsete haiguste ja vähi suurenenud riskiga. Mida professor Grutveldi meeskond tegi?
"Me oleme leidnud, et õlid rikas polüküllastumata rasvhappeid (mais ja päevalill), on välja töötanud palju aldehüüdide" - ütleb ta.
Ma olin üllatunud, sest ma arvasin, et päevalilleõli oli tervislik.
"Päevalill ja maisiõli hea, - ütleb professor Grutveld - kui nad on soojendusega, nagu see on, kui praadimine See on lihtne seadus keemia: kasulik toode pan muutub väga kahjulik.".
Oliiviõli ja külmpressitud rapsiseemneõli moodustasid tunduvalt vähem aldehüüde, nagu ka suhkruõuna. Tõsiasi on see, et nad on rikkamad monoküllastumata ja küllastunud rasvhapetega, mis reageerivad soojendamisele palju rohkem. Küllastunud happed ei jõua praktiliselt oksüdatsioonireaktsiooni.
Professor Grutveld soovitab üldjuhul oliiviõli keetmiseks ja muudeks toiduvalmistamiseks. "Esiteks tekivad selles väiksemas koguses kahjulikud ühendid ja teiseks isegi need, mis on moodustunud, ei ole inimesele nii ohtlikud."
Tema uurimused näitavad ka, et küllastunud loomsed rasvad ja või on toiduvalmistamiseks paremad, eriti praetud kui päevalill või maisiõli.
"Kui ma valiksin rasvade ja polüküllastumata rasvade vahel," ütleb ta, "ma võin kahtlemata valida smaile."
Hoolimata oma "ebatervisliku" toote maine poolest on saagis rohkesti monoküllastumata happeid.
Meie uuringus oli veel üks üllatus - mõnel proovi meie vabatahtlikele, professorid Grutvelda meeskond avastas mitu uut aldehüüdid, mis ei olnud oma eksperimendi lihtsa küte.
"See on teaduse jaoks uued andmed, mis seni ei olnud maailmale veel teada, nii et ma olen väga, väga õnnelik", professor naeratab pigem.
Kuid ma ei usu, et meie vabatahtlikud on sama õnnelikud, et mõistavad, et nende toiduvalmistamine on uute, potentsiaalselt ohtlike ühendite allikas.
Mis siis professor Grutveld soovitab?
Esiteks proovige praadida vähem, eriti väga kuumal pannil. Kui te praadige, kasutage nii vähe õli kui võimalik, samuti eemaldage valmis toidu koostis, näiteks paberist salvrätikuga.
Vähendamaks saagis aldehüüdide valida õli rikas monoküllastumata või küllastatud happed (eelistatavalt 60% või rohkem neist vm ning koos - 80%) ja järelikult on madala polüküllastamata rasvhappeid (vähem kui 20%).
Vastavalt professor, parim "kompromiss" võimalus cooking on oliiviõli: "Seal on umbes 76% monoküllastumata rasvhapped ja 14% küllastatud ja ainult 10% polüküllastumata Nagu me juba mainitud, monoküllastumata ja küllastunud rasvad on rohkem oksüdatsioonikindlalt kui. polüküllastamata ".
Lõpuks on tema viimane ots hoida õlisid suletud kapis, mitte valguses, ja püüda vältida nende taaskasutamist, sest see toob kaasa kahjulike kõrvalsaaduste kogunemise.
Põhilised faktid rasvade kohta:
Polüküllastumata rasvad sisaldavad süsinikuaatomite vahel kahte või enamat kaksiksidet. Kui kasutate neid roheliste lehtede pähkleid, seemneid, kala ja köögivilju, on neil kahtlemata tervisele kasulik. Kuid kasu päevalill või maisiõli tarbimine, kuigi nad on rikkad polüküllastumata rasvhappeid, on üsna küsitav.
Monoküllastumata rasvadel on ainult üks kaksikside süsinikuaatomite vahel. Sisalduvad avokaado, oliivid, oliiviõli, sarapuu ja mandlid, samuti rasva, hane rasva ja searasva. Oliiviõli - ligikaudu 76% monoküllastumata - on Vahemere köögi peamine koostisosa, millele teadlased tunnustavad südamehaiguste madala riski.
Küllastunud rasvad ei sisalda süsinikuaatomite vahel kahekordseid sidemeid. Kuigi hiljuti soovitati me kasutada võimalikult vähe küllastunud rasva, eriti piimatoodetes ja muudes loomsetes toodetes, on sellise plaadi soovitavus endiselt küsitav.
Praetud kartulist saadud kasu ja kahju rasvadele
Kartul on meie riigis üks populaarsemaid toidukaupu. Küsimusele: millist kartulit sulle meeldib?, enamik inimesi ütleb, et muidugi on praetud kartul ja friikartulid. Kes keeldub praetud kartulist sibulaga roosakoorest ja isegi soolatud kurkist. Kas see toit on kasulik?
Praetud kartul kahju
Toitumisspetsialistid ütlevad, et see on kartulikoogide kõige ohtlikum viis (praadimine ja sügav praadimine). Nad soovitavad küpsetamist ja keetmist kartulit. Selliste ravimeetoditega jäävad köögiviljades kasulikud ained ja omadused, selline toit ei kahjusta tervist. Mis on kiibid kahjulik?
Praadimisel kartulid väga kuum rasva moodustatud kantserogeen - akrüülamiidi, mis mõjutab meie närvisüsteemi ja suurendab oluliselt vähiriski mutatsioon geenide ja viljatus. On parem küpsetada kartulid taimeõlis, võie praadimisel on rohkem kahjulik, ja see on eriti kahjulik praadida margariinil. Kodus praetud kartulid on vastunäidustatud maksa, neerude, mao, kolesterooli suurenemise vastu.
Kartul koosnevad põhiliselt tärklis, seda ei ole tärklis amüloosile ja amülopektiini, mis monomeer on alfa-glükoos, st et tärklis on praktiliselt samasugust glükoosi. Kartul on puhtal kujul süsivesik, mis ei ole mitte ainult energiaallikas, vaid ka üks ülekaalulise kogumise peamised põhjused. Seda tuleb ka meeles pidada.
Kartul on väga kõrge glükeemilise indeksiga, nii et see edendab insuliini vabanemist meie veres, mille peamine ülesanne on vähendada vere glükoosisisalduse veres, samuti tootmise rasvarakkude tekivad glükoos kasutamata energia.
Iga glükoosi molekuli töödeldakse kaheks rasvamolekuliks. Ja nüüd mõtleme sellele, sest me ka kartulit rasvadeks. See rasvade rohkus toob kaasa selle, et see hakkab ladestama subkutaansete vahekihtide ja siseruumarasva kujul meie siseorganitel. Ja muidugi kõik see viib liigse kaalu.
Kuidas olla täiesti praetud kartulist loobuma? Pole täiesti väärt keelduda. Teil on lihtsalt vaja mõõta ja mitte seda toodet väärkasutada. Hea alternatiiv praetud kartulile võib olla ahjus järgmine kasulikum kartuli tass:
- lõigake kooritud kartul õled
- soola, pipart, lisage hakitud sibulipea pea
- valage väike kogus köögivilja või oliiviõli
- segage hästi ja asetage kartul küpsetusplaadile või fooliumile
- küpsetage ahjus 30-40 minutit.
Video praaditud kartuli kahjustamise ja kasutamise kohta
Me kasvasime õnnelikud lapsed: süüa praetud kartulit sala ja võileibadega soolase veega, samal ajal kui praegune põlvkond on sunnitud linasest oliiviõli liikuma. Me selgitame, miks need täiendavad ohvrid ja mida meie vanaemad olid õigusega.
"See müüt on veel kindel teaduslik alus, - ütleb Julia Kolesov, toitumise spetsialist ja autor kaalulangus programmid GetLean. - rasvad on jaotatud küllastunud ja küllastumata kujuliseks. Esimesed (peamiselt loomsetele rasvadele kuuluvad) on nn nn, sest nad on vesinikuga küllastunud.
See väga molekul muudab nende struktuuri väga tihedaks, sest nad imenduvad üsna aeglaselt. See on tingitud madala kiiruseni, et nad suudavad laevadest laotada, mis omakorda võib põhjustada ateroskleroosi. Kui teadlased avastasid selle mehhanismi, kõik naturaalsed rasvad halvendasid ja oliiviõli algas kuldajas. "
Kuid nagu Julia selgitab, ei ole tegelikult kõik nii kohutavad, kui järgite teatud reegleid. Iga füüsiline allikad küllastunud rasva: piimatooted, liha, linnuliha ohutu süüa 3-4 korda nädalas - summa ka mõistega tervislik toitumine. Samal ajal ei sööte sind korraga palju rinnatükki või võid - keha peidab sind.
Vahepeal on küllastunud rasvadel oma eelised: need on paremini talletatud ja taluvad temperatuuri kuumutamist. "Kui meie vanaema praetud seapekk ja kasutatud toiduõli loomse rasva, mida nad on teinud väga hästi - nõuab Kolesov. - Kui õli halvasti talub soojendamiseks, siis hakkab tootma kantserogeene, mis võivad aidata kombinatsiooniga moodustumist vähkkasvajate. " Nii cooking on hea või (eriti küpsetatud või ghee), ja tõepoolest, ükskõik loomsed rasvad.
Kas olete taimetoitlane? Eelistage kookosõli (see tähendab ka küllastunud) või minna rafineeritud köögiviljadesse.
"In oliiviõli extra virgin praadida ei saa - jääb oliivid, mis on salvestatud selle, põletada kuumutamisel, vabastades samal kantserogeenide, - ütleb Julia. "Praepana jaoks on sobivam puhastatud neist lisanditest, see tähendab rafineeritud."
Mis puutub vanast vanast päevalilleõli, see pole ka halvim võimalus: see võib taluda kuumust, kuid samal ajal on see omega-6 rasvhapete sisaldusega oliiviõli rikkalikum.
Kuid kogu sellel kiirendaval ajaloos on ikka veel negatiivsed kangelased - hüdrogeenitud või transrasvhapped, mille inimesed ise oma kätega loonud. Köögiviljade rasvade puhul on kõik kasulikud ka nõrkused: need oksüdeeritakse kiiremini, ei säilita kuumutamist, kiiresti riknevad. Seepärast on toidutootjate seisukohast väga kahjumlikud. Kuid ettevõtlikud leiutajad suutsid keemiliselt vesiniku molekuli integreerida ja need küllastumata rasvad hakkasid elama küllastunud elu: säilitama vormi toatemperatuuril, säilitama pikka aega ja tegema kõike tööstustootjate kasuks. Aga mitte tarbijatele.
"Kogu küll kasu küllastumata rasvadest on see, et need imenduvad kiiresti ja selle tõttu puhastavad need laevad seest, mis on seal kogunenud. Kui sa sööd söödas margariini (parima rasvade kõige eredam esindaja) ja selle kasutamist, omandab keha tahket molekuli, kuid laseb see läbi "kiire" marsruudi. Sellisel juhul suureneb ateroskleroosi ja südameataki surmamise oht järsult, - hoiatab Julia. "Minu arvates on see üks hirmutavamaid inimkonna leiutisi, kuid transrasvhapped on lisatud kõikjal - isegi lastetooted." Nii et kui loete margariini, hüdrogeenitud, praetud, kulinaarseid või kombineeritud rasva, siis on parem asetada toode oma kohale ja võtta Vologda õli pakend.
Teine oluline asi on see, kuidas te praadida., -predosteregaet toitumise spetsialist - "tähendab lihtsalt, et kantserogeenide kogunenud pinnal see värvipalett praetud tootele lõppenud tassi pruuni ja musta kooriku, muutub see kahjulik, see ei ole oluline, mida ta on valmis."
Ja lõpuks, kui hakata präänikute tükikesi pannil panema (ja isegi rafineeritud oliiviõli), peate meeles pidama, et mis tahes rasva praadimine suurendab oluliselt lõpliku roogi kalorikogust. Inimesed saavad kaalu täpselt seetõttu, et need ületavad igapäevase kalorite määra, ilma seda märganud. Aga kui kõik numbrid on normaalsed - meeldiv isu.
Jagage seda oma sõpradega.
Paljud Interneti-allikad räägivad röstimise kahjust, kuid selle selgitusi pole nii lihtne leida. See teema on kõige olulisem neile, kes jälgivad oma tervist, sest see sõltub tihti sellest, mida me sööme.
Miks see kahjulik praadida?
Küsimus "miks on kahjulik praadida süüa?" Palub paljud inimesed, ja see on üsna muljetavaldav vastus:
- Frittimisel vabaneb õli vabad radikaalid, mis toidust imendavad: need mõjutavad negatiivselt tervist ja põhjustavad sageli haigusi;
- Sellise kuumtöötlemisega kaotavad isegi kõige kasulikumad tooted oma toitumisomadused ja kaotavad kehalise väärtuse;
- Praetud toit sisaldab palju rasva, nii et see on joonisele kahjulik;
- Selles toidus on suur hulk toksiine ja isegi mürke.
Kas see on nii halvasti praetud
Selle probleemi mõistmiseks peate välja selgitama, mis on kahjulik praetud:
- Kõige sagedamini kasutatakse toiduvalmistamiseks taimeõli, mis pärast põlemistemperatuuri lõppu hakkab suitsetama ja eraldama mürki. Need omakorda põhjustavad sageli onkoloogilisi haigusi, immuunsuse ja nahahaiguste vähenemist;
- Praetud toidul on suurem kahjulike ainete indeks: nt. Kana rinnatüki indeks on 60 ja keetmisel - 12;
- Ülekuumenenud õli ja krõmpsuv toit sisaldab palju kantserogeene, peale selle sattuda kehasse mitte ainult toiduga, vaid ka auru sissehingamisega toiduvalmistamise ajal.
Üks eraldi teema - miks praetud on maksa jaoks halb. Sellist toitu ei soovitata absoluutselt tervetele inimestele ja patsiendid ei pea rääkima: see toit lihtsalt liigub selle organi üle ja lõpuks võib haiguse käik halveneda.
Kas on olemas alternatiiv
Kui teate praetud toidu kahjustusi, võite kasutada muid võimalusi:
- Kui te ei pääse praadimast üldse, peate pannile lisama ainult väikese koguse õli ja kate peab olema valmistatud keraamikast või võite grilliga üldse kasutada;
- Ärge praadige toitu, kuni ekraanile ilmub krõbeda koorik;
- Et vältida õli ülekuumenemist ja kantserogeenide eraldamist, on soovitatav keetmise aeg pangas vähendada;
- Õli peab olema kõrge põlemistemperatuuriga, kasutatud osi ei tohi uuesti kasutada;
- Kui toitu keedetakse sügavalt praetud, siis peate igal õli vahetama uute toodete lisamisel.
Oli ilma nafta praetud on kahjulik?
- Paljud inimesed arvavad, et kui te ei kasuta küpsetamise ajal õli, ei ole toit kahjulik, kuid see pole üldse selline.
- Küpsetamise ajal põletavad toodete sees olevad rasvad ja valgud, mis omakorda viib kantserogeenide moodustumiseni ja vabanemiseni, mistõttu on selline toiduvalmistamise viis ohtlik.
Praetud toit: kahju ja hea ^
Praetud sibulad: head ja halvad
Tunnuseks see toode on, et termiline töötlemine praktiliselt ei kaota oma kasulikud omadused, nii et kõik võimelised ka haiguste ennetamist ja tugevdada immuunsüsteemi, samuti värske. Mis on praetud sibulate kahjustus:
- Ta lööb maksa nagu ükskõik milline muu praetud söök;
- See on kiiresti küllastatud õli sisaldavate rasvadega.
Praetud kartul: kasu ja kahju
- Kartulite kasulikud omadused hõlmavad võime liigse vedeliku kiiret eemaldamist, kuid selles on palju kahjustusi.
- Selles olev õli on inimkehas hoiustatud, lisaks sisaldab see 203 kcal 100 g kohta - see on väga palju ja sagedase kasutamisega võib kehakaalu tõus olla.
Praetud kala kasu ja kahju
- Iga kala säilitab oma põhilised kasulikud omadused praadimisprotsessis ja saab seejärel ka keha varustada keha hapetega.
- Selle kahjustus väheneb ainult kalorite suurenemisega võrreldes küpsetamisega toiduvalmistamise teel.
Röstitud liha kasu ja kahju
Kontrollige, kas teil on keharasv, kehamassiindeks ja muud olulised parameetrid
- Peale selle kaotab see liha praadimise ajal palju kasulikke aineid, see ei kahjusta enam.
- Selle toitumisomadused vähenevad ja selle tulemusel saab inimene vähem valku ja aeglane süsivesikuid.
Röstitud rasv: kasu ja kahju
- Salo iseenesest on organismile kahjulik, kui sa sööd seda liiga sageli, sest. see suurendab kiiresti kolesterooli.
- Kui sa ikka veel seda pillid, võite varsti mõne lisa kilo avastada.
- Lisaks takistab see seedimist ja koormab maksa.
Praetud päevalilleseemned: kasu ja kahju
Kõik seemned (sh toores) on väga kalorikad ja praetud on ainult näitaja kahjulikud, kuid neist on palju kasu:
- Nende antioksüdantide tõttu on vananemine aeglustunud;
- Nad takistavad südame-veresoonkonna haigusi, vähendavad söögiisu, kiirendavad haavade paranemist, suurendavad immuunsust ja rahustavad närvisüsteemi.
Röstitud pähklite eelised ja kahjustused
- Pähklid on mingil kujul täiesti ohutud, kuid mõned neist on pärast praadimist palju kasulikumad.
- Näiteks maapähklid: selles sisalduvad polüfenoolid hoiavad ära kolesterooli tõusu ja normaliseerivad selle taset.
Röstitud kapsa kasu ja kahju
- See köögivili kuulub neile, kes ei kaota oma kasulikke funktsioone isegi praadimise ajal.
- Veelgi enam: sellist kapsast soovitatakse kaalust alla võtta, sest selles sisalduv kiud puhastab keha kiiresti ja kiirendab ainevahetust, nii et seda saab lisada toitumise menüüsse.
Praetud või: kasu ja kahju
Röstitud taimeõli kahjustus on juba varem mainitud, kuid nüüd on seda väärt kreemjas, sest inimestel on väga sageli ka toiduvalmis toiduvalik:
- See on rohkem kalorikku kui päevalill;
- Sellel on madal põlemistemperatuur, seetõttu vabaneb 99% -l juhtudest kantserogeenid.
Praetud munad: kasu ja kahju
Munas on organismile palju olulisi elemente, mis praadimise ajal kaovad vaid veidi. Kui te saate neid mõõdukalt sööma, saate vältida kolesterooli laigud, kuid siin on mõned nüansid:
- Päeval saab süüa mitte rohkem kui ühe munakollase, tk. need sisaldavad rasvu ja suurendavad kolesterooli;
- Nuumatud marjad ja omelettid on nuumamiseks keelatud - need sisaldavad palju kaloreid.
Kui teate, mis on kahjulik praetud, on kõige parem keelata selline toit või piirata selle kasutamist, et mitte kahjustada teie keha.
Sealiha on erinevaid arvamusi. Paljud inimesed, kes oma nägu jälgivad ja ei soovi rasva kasvatada, peavad kahjulikuks, rasva vältimiseks. Ja on ka neid, kes usuvad, et selline toit kahjustab südame-veresoonkonna haigusi. Tegelikult on toitumisspetsialistid rasva suhtes väga positiivsed. Sealiha rasvade kasutamine ja kahjustamine on küsimus, mida tuleb arvestada erinevate nurkade abil.
Pikemat aega võisid ainult rikas kihid elanikest tarbida parimat sealiha. Ja mis jäi vaestele inimestele? Lõppkokkuvõttes võisid väikese sissetulekuga inimesed pakkuda põhiliselt ainult sibulat, mis maksis palju vähem. Vaesed inimesed, nii et toode ei rikkaks, õppis, kuidas soola ja suitsetada. Seetõttu on peaaegu kõigil rahvatel oma koristamise retseptid oma aegadel testitud. Salot nimetatakse kõikjal erinevalt.
Venelased ja ukrainlased helistada peekoniks, sakslased on rasvaiks, elevantide poolakate jaoks. Ukrainlased ja valgevenelased on rahvuslikud toidud, mida söötakse kõikjal. Valgevenelased kasutavad seda sagedamini talveperioodil kartulitega, teevad veidi soolaks. Valgevene köökides kasutatakse küpsetatud seapeki mitmesuguste roogade valmistamiseks rasvana. Kui külastate Ukrainat, näete oma kogemusest, miks siin peekon on lihtsalt püstitatud toidu kultuses. Ja ukrainlased kinnitavad teile, et ükski rasv ei kahjusta!
Ja mis on kahjulik searasv ja milline on selle kasutamine? Proovime huvitava küsimusega tegeleda.
Nüüd on arstid arvamusel, et rasv ei ole kahjulik ja see on kasulik tervisele. On leitud, et see sisaldab arahhidoonhappe ja teiste rasvhapetega, mis on kindel kasulikkus, võtab aktiivselt osa ehitamiseks rakud, kolesterooli ainevahetusele ja moodustamise hormoonid.
Praetud roogasid muistses Venemaal valmistati sealiha rasvast. Teadlased on leidnud, et sulatatud peekonil on toorproduktiga võrreldes paremad bioloogilised näitajad.
Looduslik toit sisaldab olulist mikroelementi - seleeni ja peaaegu kogu Venemaal on tõsine puudus olulises mikroelemendis. Eriti on seleeni puudumist rasedad naised, imetavad emad, sportlased. Selenium on siin optimaalses vormis, seda saab hõlpsasti assimileerida.
Meie toidus peavad lisaks valkudele ja süsivesikutele olema ka rasvad. Rasvad annavad energiat ja soojust. Kõik siseorganid ja lihased peaksid olema kaitstud rasvakihiga, mis kannab rakkudele küllastumata rasvhappeid. Teadus on tõestanud, et rasvade puudumisega rikutakse ainevahetusprotsesse ja kolesterool langeb normaalväärtusest alla.
Varem uskusid toitumisspetsialistid, et kõrge kolesteroolisisaldusega toidud on kahjulikud ja ohtlikud küpsetele ja vanadele inimestele. Leiti, et esineb ateroskleroosi tekke oht. Ateroskleroz- salakaval haigus, mille puhul veresoone seina viibib kolesteroolisisaldusega, on nende kontraktsiooni, vaskulaarne pinnale saab ebaühtlane, mis viib trombide moodustumist.
Selgub, et kõrge kolesteroolisisaldusega toiduainete kahjustus ateroskleroosi alguses on mõnevõrra liialdatud. Meie keha toodab ka kolesterooli. Teadlased on leidnud, et selle kontsentratsioon sõltub peamiselt mitte toiduainest, vaid sellest, kui kiiresti laguneb ja sünteesi protsessid kehas minna.
Järelikult on järeldus, et rasv on kahjulik ja tuleb kolesteroolisisaldusega toidust välja jätta. Samuti on kahjulik muud loomsed rasvad, mida tuleks tarbida piiratud viisil.
Looduslik toit on kasulik normaalsel kolesteroolitasemel ja isegi vanema põlvkonna inimestel. Lihtsalt kasutage seda väikestes kogustes (30 grammi), siis see ei kahjusta.
Loomulikult loodud toode omab ikka veel ebatavalisi kasulikke omadusi, võib eemaldada kehast mürgiseid aineid. Hiljuti on toksikoloogias kasutatud toitu. Maitsev, kasulik looduslik toode on universaalsed, seda kasutatakse sageli välistingimustes.
Sealiha rasv sobib suurepäraselt liigesehaiguste, termiliste põletuste, mastiidi, külmakahjustuse korral. Ekseemi ravis on positiivne mõju. Ja isegi halva hamba korral saab rasva ära kasutada. Pange väike tükk haige hamba peale ja valu sureb kindlasti! Siin on mõned kasulikud retseptid võõrkeha väliseks kasutamiseks.
Rippluusid lõualudele
- Kuuma vees on vaja jalgade aurustamist, seejärel eemaldage hõõruva nahakiht pimsskiviga. Koorige vana rasv soolast, kasutage viilu. Tehke kord iga päev.
Kannatükkide jaoks mõeldud vahendid
- 100 gr soolata rasva, 1 toores muna ja 100 gr. äädikhappe segust. Pange pimedas kohas, kuni segu täielikult lahustub. Mõnikord segatakse. Enne ravitsüklit peate kandma tervena ja kandma valuvesse kohta segust leotatud vatitupsu. Kanda sokke peal. Segu segatakse üleöö ja põrandad pestakse sooja veega hommikul. Valud lähevad. Salviravim on 5 päeva.
Ja täna on mul kõike. Ja teile on video, mis ütleb teile ka, milline on leiva kasu ja kahju. Õppida, kui palju saate süüa koos tervisega, millised haigused on kahjustatud ja isegi kiire suitsutatud retsept. Vaata, ma arvan, et see on kasulik teada!
Sealiha soolatud rasva kasu ja kahju
Tere kõigile! Räägime sealiha soolatud seapekkide kasust ja kahjust, mida ukrainlased armastavad. Peaaegu iga tervise ülekande kohta oleme arstidelt ja paljudelt ekspertidelt kuulnud, et rasv on kahjulik, on parem süüa taimset päritolu rasvu. Ja see artikkel paneb kõik tagurpidi. See puudutab rasva ja päevalilleõli kahjulikku kasu!
1. Nafta kahjustamise kohta
Selgus, et taimne toode kuumutamisel tekitab suures koguses kahjulikke ühendeid. See kehtib mitte ainult päevalilleõli, vaid ka muude taimeõlide kohta, välja arvatud kookosõli.
Teadlased on kindlaks teinud, et need sisaldavad aineid, mis põhjustavad põletikku, maohaavandeid, kõrge vererõhk, südamehaigused, vähk, dementsus, avaldada negatiivset mõju lootele raseduse ajal. Lisaks võivad lipiidide oksüdatsiooni tooted kehas koguneda, siis teatud aja pärast võib see mõjutada inimeste tervist negatiivsel viisil.
De Monforte ülikooli teadlased on 20 aastat jälginud ja lõpetanud: päevalille- või maisiõli praetud kala sisaldab umbes 200 korda rohkem kahjulikke komponente, kui on nõutud maailma ohutusstandarditel. Mida arstid meile nõuavad?
- Esiteks loobuge praetud toidust.
- Teiseks praadige sealiha salsat või võid.
Ja viimasel ajal soovitasid eksperdid eelistada ainult taimseid rasvu.
2. Sealiha-soolatud leiva kasu ja harmsus
Nüüd on eksperdid selgitanud, et kui kõikidel õlidel soojendatakse, on samad keemilised muutused. Polüatsüleeritud rasvad, mis sisalduvad ka oliivisaaduses, toodavad palju mürgisemaid komponente kui rasvad, mida tuntakse monoküllastumata rasvana. Selle tulemusena peetakse kõige turvalisemaks. Kuid enamikule inimestele ei saa olla veendunud, et loobuma praetud toidust, siis on parem võtta kookospähkliõli või võõrutust salsa praadimiseks.
Sealiha sulatab karoteeni, vitamiine A, D, E. See sisaldab arahhidoonhapet, mis on vajalik inimese efektiivsuse tõstmiseks.
See toode eemaldab kehast mürgised komponendid, puhastab "halb" kolesterooli veresüsteemi, kaitseb vähki, eriti koos küüslauguga, aitab kopsuhaigustega ravida maksa. Lisaks on ta vaba parasiitidest. Kuid seda tuleb kasutada ka mõõdukalt, umbes 100 g korraga. See on kõige paremini soolatud küüslauguga, siis on see veelgi parem. Ära karda kaalust lisada. Ameeriklased ei söö seda toodet üldse, vaid vaata, kui palju inimesi on rasvunud!
Ja nüüd, traditsiooniliselt video rasva kasu kohta:
Selles artiklis ma rääkisin teile sealiha soolatud rasva kasulikkusest ja kahjustustest ning toiduainete praetimiseks kasutatava taimeõli kahjustustest. Kuidas sulle artikkel meeldis? Kui nii, siis kindlasti jagage seda sotsiaalsete võrgustike kaudu, tellige ajaveebi värskendus ja oodake jätkamist.
Ja kas see on kasulik keha rasv - me paljastada müüdid ja saladused
Käesolevas artiklis käsitleme mitmeid küsimusi, mis on paljude jaoks väga murettekitavad, kuid kas rasv on meie organismile kasulik, kas rasv on nuumatav ja kellele see on kahjulik süüa?
Kas see on inimese keha jaoks kasulik?
Keegi meeldib sealiha rasv, mõned ei, kuid ükskõikne ei jäta keegi. Paljud inimesed ütlevad, et nad ei söö hea rasva.
On ka neid, kes tahtlikult inspireerisid ennast, et toode on kahjulik - ja täiesti asjatu.
Harmi tooteid saab rakendada vaid siis, kui sellel on suuri osi, kuid kui seda õigesti kasutada, siis see ei kahjusta mitte ainult, vaid aitab ka erinevate patoloogiate vastu võitlemisel.
Informeerige sellest ja räägi veidi rohkem.
Sealiha rasv - mis on toote sees?
Salo on tahked rasvad, mis ladustatakse loomade küllastunud dieedi ajal.
Funktsionaalselt on see looma toitumisvaru.
Sealiha rasva kasutatakse toidus ja mitteratsionaalses meditsiinis kasutatakse mitmesuguste haiguste raviks.
Toote koostises on sellistes ühendites akumuleerunud kasulikud ained, mille selle seeduvus on kiirem kui plaat. õli, kuigi paljud usuvad, vaid erineval viisil.
Kõige väärtuslikum loomarasv searasvades on üle 88% - sisaldab:
- Kolesterool.
- Omega-3 ja Omega-6.
- Alifaatsed ühealuselised karboksüülhapped.
Ka käesoleval valke ja vitamiine - A, D, E, PP, C, rühma B. mineraalid esinevad - K, F, Na, Mg, Ca, Zn, Fe, Cu, Mn, Se.
Bioaktiivsus on mitu korda suurem kui sl-i puhul. kuid oomega-3 küllastumata rasvhape, mis on vajalik inimesel hormoonide tekitamiseks, rakkude ülesehitamiseks, töös neerudeks, maksaorganiks, ajus, loomses toodetes on heades kogustes.
Arahhidoonhappe tõttu on põletikulised protsessid halvasti arenenud ja seetõttu on rahvatervistel soovitatav kasutada seapeki.
Rasvastes on ka teisi küllastumata rasvhappeid, kuna mees on see toode lihtsalt asendamatu.
Mitte kasulike savi - tervendavat omadust
Kuigi kõige rohkem kilokaloreid searasva hirmutab neid, kes kardavad ülekaalu saavutamist, kuid paradoks on see, et sealiha rasv võib põhjustada kehakaalu langust.
- Suure kalorisisaldusega materjal muudab sibul suurepäraseks energiavarustuse tarnijaks, mis on vajalik, kui inimene hakkab rasket füüsilist või vaimset tööd tegema.
- Lisaks sisaldab kompositsioon kasulikku kolesterooli, mis on sarnane inimese aju moodustava kogusega. Seetõttu on see ajule ja kehale väga hea, kuna see aitab ajukoe uuendada ja taastada.
- Samuti on seapekk vitamiinide allikaks, tarbitavad kasulikud omadused on palpeeritavad. Nii saadakse D-vitamiini preparaat, normaliseerib seedetrakti Ca korralik imendumine.
- See ei ole saladus, et see element on luude jaoks peamine ehitusmaterjal, nii et võite enesekindlalt öelda - seapekk tugevdab luukoe.
- Vitamiinid A / E, mis on ühendatud teiste elementidega, parandavad märkimisväärselt toonust ja parandavad naha välimust, tagavad kaitse ja hoiavad ära naha enneaegse vananemise.
- See on kasulik nii südamele kui ka veresoontele. Kuid see toode on harva lugeda kahjulikuks esinemise tõttu kolesterooli see, mis võivad vallandada ateroskleroosi arengut. Aga see on ühealuseliste karboksüülhape, mis, vastupidi, normaliseerib kolesterooli ainevahetust, kuid see tähendab, et õige annuse seapekk ainult puhastab veresooni ja muudab need elastsemaks.
- Kuid omega-6 esinemine muudab searasva asendamatuks südame lihase jaoks. Samuti on see kasulik rakukudele, mis on nii naistele kui ka meestele olulised.
- Alifaatsed ühealuselised karboksüülhapped, mis moodustavad koostise osa, on teatud tüüpi rakumaterjal. Lisaks aitab lard seeläbi paremini vahetada rakkude sees.
- Põgise peekoni kasu suguelunditele.
- Kuid õiglasema sugu puhul on positiivne mõju see, et sealiha rasv stabiliseerib hormoonide taset, kaitseb muna mürgiste ainete kahjuliku mõju eest ja annab täiendava energia.
- Seali rasv on oluline ka lapse organismile, kuna see muudab lapse immuunsuse tugevamaks.
- Kuid see ei põhjusta allergiat. Mitte suitsutatud peekon on suurepärane köha ja pohmelus.
Kuidas õigesti süüa rasva ja kalorikka sisu
Sellises annuses on keha kahjustus raske.
Eksperdid soovitavad kasutada soolane peekon koos tassi värske köögivilja, joota naturaalne õli ja õunasiidri äädikat, mis toimivad anti-toksiinid.
Küpsetatud peekon, väike lõik - nutikas suupiste. See imendub kiiresti, ei kahjusta maksa ja annab 9 kilokalorit ühe grammi kohta. See on mitu korda parem kui isegi kõige eliilsema vorstitooted, rullid või pirukad. Ja mittetraditsioonilises meditsiinis on rasv tööd teinud liigeseid juba aastaid.
Mis rasv on kasulikum, sõltub probleemist, mida inimene kavatseb lahendada. Nii võib sibul küüslauguga vähendada hambavalu ja leevendab põletikku.
Meie esivanemad kasutasid peekoni kosmeetikatoodetes. Niisiis, sulanud searasva põhjal tegi kreemi, mis kaitseb nahka külmas.
Kes ei peaks peekonit - peamised vastunäidustused
Kasulik toode on vastunäidustatud rasvumisega inimestel, kardiovaskulaarsüsteemi krooniliste probleemidega, gastriidiga ja diabeediga.
Raskete krooniliste patoloogiate esinemine nõuab ekspertarvamusi selle toote kasutamise võimaluse kohta.
Igal juhul peate enne ravi alustamist või toidulisandite toomisesse kandmist konsulteerima dietoloogi või arstiga.
Ainult sel juhul on sealiha rasv kasulik, mitte kahjulik.
Smalets: edasi. varem!
Viimastel aastakümnetel on meie koduvalmistamise ajal peaaegu täielikult kadunud. Kuid kuni 19. sajandi lõpuni oli see peamine toiduvalmistamise tüüp kogu maailmas. Praegusel ajal, kui kuuleme sõna smalets, on meie silmad ees kolesterooli laigud, varjatud arterid ja.
Ja nüüd, mehed ja tüdrukud, on aeg selle väärtusliku toiduaine meie köögid tagasi tuua.
Smaletti jälle reeglid!
Kui me praadida midagi, see on lihtne võtta ja lihtne teha, sest reeglina on tavaline päevalilleõli, niskolechko ole kahtlust õigsust oma valik. See on meie vanaema ja vanavanaema praetud lihapallid ja kartuleid seapekk - searasv, mida nad ja pudeneb rasva, ja see on, kuidas me inspireerida meie vapper teadlased - kohutav kurjus, mis tapab maksa, täidisega arterite kolesterooli ja blah-blah-blah. blah blah blah.
Milliseid lõhnavaid, öeldes eksperte, iga 5 aasta vältel ettevalmistamisel "Ameeriklaste toitumisjuhised" (Ameeriklaste toitumisjuhised)? See on küllastunud rasv. Jah, mitte mingil juhul.
Neid toetasid ka British Dietetic Association'i eksperdid, soovitades tungivalt kasutada toiduvalmistamiseks üksnes taimeõlisid, millest enamus sisaldab monoküllastumata ja polüküllastumata rasvu.
Ja siis oli väike pomm, mis pani kõik tõelise šokini! Hiljutised uuringud, milles kasutati 1,5 miljonit inimest ja nende dieeti iseloomustavat statistikat (üle 30 aasta), näitasid, et küllastunud toidurasvadel ei ole mingit seost südame-veresoonkonna haiguste esinemise ja arenguga.
Veelgi enam, need samad rasvad on kasulikud inimeste tervisele ja nende dieedist tõrjumine ei anna midagi, vaid kahjutust. Smalets, nagu te saate ülaltoodust järeldada, langeb sellesse, kasulik arv rasvu.
Nii on taastatud võid, smalets (sulatatud searasv), seapekk ja muud loomset päritolu rasvased toidud. Selgus, et kasutades vanamoodsaid meetodeid toodete (rasv, smalets) praetud ajal võib päevalilleõli asemel oluliselt vähendada kardiovaskulaarsete haiguste ja vähktõve riski.
Smalets on kuumuskindel rasv
Mis on asi? Miks on lõhnaaine ohutu ja kasulik rasv, ja päevalilleõli vastupidi? Asi on selles, et rasvade ja õlide kuumutamisel praadimistoodete jaoks muutub nende molekulaarstruktuur. Ja selle struktuuri muutumise määr sõltub rasva tüübist.
Smalettid on head, sest need sisaldavad suures koguses küllastunud rasvu, mis on soojusele vastupidavad, ja väikesed - polüküllastumata, mis on äärmiselt ebastabiilne.
- Küllastunud rasvad on lihtsa seost kogu süsinik molekulide rasvhappeahel, mistõttu kuumutamisel, sellist suhtlust üsna raske murda.
- monoküllastumata rasvadel on süsinikuahelal üks kaksikside. Kahepoolsed sidemed, me märkame, rasvhappes, on ebastabiilsed ja neid saab termiliselt kokkupuutel kergesti purustada.
- Polüküllastumata rasvad on kõige ebastabiilsemad, kuna neil on süsinikuahelas arvukalt kaksiksidemeid. Kui mono- või polüküllastumata rasvade kaksiksidemed hävitatakse, toimub oksüdatsiooniprotsess.
Miks on oksüdeerunud rasv - kas see on halb?
Mis on valesti oksüdeerunud rasvadega? - küsite. Jah, tegelikult pole midagi, välja arvatud see, et oksüdatsiooniprotsessiga kaasneb aldehüüdide ja lipiidide peroksiidide moodustamine. Viimaste uuringute käigus on tõestatud, et aldehüüdide söömine või sisse hingamine võib tõsiselt tõsta kardiovaskulaarsete haiguste ja vähi riski.
Lisaks, kui see on väljendatud väga lihtsas keeles, oksüdeeritud rasvad = vabad radikaalid. Vabad radikaalid = rakkude kahjustused.
Peame püüdma minimeerida selliste oksüdeeritud rasvamolekulide olemasolu kehas, et vähendada põletikku ja hoida tervist.
Ja millised rasvad sisalduvad smaltse?
Keskmiselt sisaldab smalt järgmist:
- 40% küllastunud rasvhape
- 50% monoküllastumata
- 10% polüküllastumata rasvadest.
Sisalduvate seapekk küllastunud rasvade mitte ainult ei oksüdeeru kuuma käes, aga ka vältida oksüdeerumist polüküllastumata ja monoküllastumata rasvad, seapekk tegemise suurepärane toode soojendamine ja küpsetamine.
Miks on kõige taimeõli kahjulik?
Niisiis, poisid, juttu päevalilleõli (mais, liiga), siis armastas polüküllastumata rasvade, kuumutamisel, tekitab väga palju aldehüüdide, mida me hirmutas teid eespool.
Päevalilleõli, samuti maisiõli - on suhteliselt hea õli. kuni te pole neid kuumutanud. Kasutage neid salatitega koos konserveerimisega kell. Ühesõnaga, kõikjal, kus küpsetusprotsess ei hõlma nende kuumtöötlust.
Nüüd teadlased ja öelda, et kui praadimine, küpsetamine, park ei ole vaja kasutada taimeõlisid, nende juttu polüküllastumata rasvade ja loomsed rasvad: seapekk (pekk), hane rasva jne
Meilt, tüdrukud, öeldes, et enne 20. sajandi algust ei kasutata toidu valmistamiseks peaaegu kõiki taimeõlisid, sh päevalille. Enamik inimesi said oma rasvad loomsetest allikatest, nagu näiteks smalettidest, seapekkidest, võist, koorest jne
Praegu on taimsete õlide tarbimine keskmiselt umbes 32 kg aastas inimese kohta (ma ei tea, milline mõju on meie tervisele juba olemasoleva toidu puhul 32 kg).
Tuleb märkida, et kõige aktiivsemad tarbimise taimeõlid algas keset 20. sajandi sest valitsus algatanud kampaania, kus inimesed kutsus tarbida taimsed õlid ja margariin ning vältida tarbimist küllastunud rasvade ummistada väidetava inimese arteri.
Alates sellest ajast (20. sajandi 50. aastatelt) hakkas statistika südame-veresoonkonna ja onkoloogiliste haiguste arvu suurenemist. Pange tähele, et enne 20. sajandi algust olid need haigused küllalt haruldased, mida kahjuks ei saa öelda praeguse aja kohta.
Keha vajab määrdeainet, mitte taimeõli
Tõenäoliselt me üllatame teid, kui ütleme, et meie keha ei ole põhimõtteliselt ette nähtud taimeõlide tarbimiseks. Miks? Jah, sest kõik sisalduva rasva kehas, 97% - on küllastunud ja monoküllastumata rasvad, ja ainult 3% - polüküllastumata (mis on nii "näitab ära" taimeõli).
Lihtsa loogika järgi tuleb söötmise ajal täheldada ligikaudu samu rasvade liike. Ja me teeme kõike täpselt vastupidine - toetuda taimeõlid polüküllastumata rasvade ja unustada rasvade nagu pekk, rasv, või, mis sisaldavad selliseid nõuame küllastunud rasvu.
Me kaevame veidi sügavamalt. Meie keha vajab rakkude taastamiseks ja hormoonide tootmiseks rasvu, ja rasvade tüüpide suhe on selgelt määratletud ema iseloomuga. Kui me moonutavad proportsioonid ja anname kehale küllastunud rasvade asemel küllastumata rasva, siis pole neil valikut ja need rasvad on meie rakkudes nii nende "parandamisel" kui ka loomise ajal.
Probleem on selles, et polüküllastumata rasvad on äärmiselt ebastabiilsed ja kergesti oksüdeeruvad kehas (välja arvatud juhul, kui need töötlemise ajal oksüdeerusid või ladustamisel valguse mõjul). Need oksüdeeritud polüküllastumata rasvad põhjustavad mitmesuguseid põletikke ja rakkudes mutatsioone. Arteriaalsetes rakkudes põhjustavad sellised mutatsioonid põletikku, mis aitab kaasa arterite ummistumisele (siin on teil ka ateroskleroos, kogu oma hiilguses).
Kui naha rakkudes sisalduvad küllastunud rasvade polüküllastumata rasvad, põhjustavad nende mutatsioonid nahavähki. Sellepärast ilmnevad nahavähi kõige ohtlikumad vormid kohtades, kus päikese kiirgus ei ole kunagi olnud kokkupuutes.
Lühidalt öeldes on meie organismis valdavas enamuses küllastunud ja monoküllastumata rasvad, mida peame regulaarselt täiendama, et säilitada hea tervis. Ja kahjuks teeme vastupidist.
Küllastunud rasvad on kasulikud!
Ja kuidas küllastunud rasvadest? - küsite. Smaili? Kuidas on või? Jah, mitte midagi. Oleme juba eespool arutanud, et üha rohkem uuringuid näitavad küllastunud küllastunud rasvade ja inimeste haiguste vahelise seose puudumist. Vastupidi, need on meie keha jaoks äärmiselt vajalikud.
Meie esivanemad on ammustest aegadest tarbinud rasva, seapeki, võid ja. ja väga harva kannatavad südamehaigused. Eespool nimetatud looduslikud tooted on tervisliku toitumise lahutamatu osa ja ei aita mingil viisil kaasa südame-veresoonkonna haiguste tekkele ja arengule.
Loomulikult peaks kõik olema mõõdukas. Kui päev süüa kilogrammi smaltzi, siis see lõpeb kahjuks. Noh, sa saad.
Smalettide neutraalne maitse
Oleme juba seotud smaltzi kasutamise puhtalt kulinaarse aspektiga. Fritüümide, praepannide ja praepannuste puhul ei saa seda rasva võrrelda. See loob lihtsalt lihast ja köögiviljadest jumaliku pruuni kooriku, ja mis kõige tähtsam, smalt ei muuda valmistatud toitude looduslikku maitset, kuna see on maitsetundlik.
Tänu oma neutraalsele maitsele töötab lõheõhk väga hästi küpsetamisel.
Smalttis on palju D-vitamiini
Smalets on suuruselt teine D-vitamiini allikas pärast tursamaksaõli. Üks supilusikatäis smaltzi sisaldab 1000ME D-vitamiini. Kuna D-vitamiin on rasvlahustuv vitamiin, on see kombinatsioon fantastiliselt ideaalne. Muud D-vitamiini toiduallikad, sealhulgas munakollased ja maksa, muutuvad kahvatuks võrreldes smalt (rasva) sisalduva vitamiini kogusega.
Smalets on suurepärane kolesterooli allikas
Nii et ärge muretsege Jumala pärast sõna "kolesterool". Muide, seda toodab see meie keha, sest see on väga oluline, väga oluline, selle elutööprotsessi käigus. Kuidas saab see kahjulik olla?
Kui saate oma kehast kolesterooli, tarbides kõrgekvaliteedilisi rasvu (sama värvi), teete talle suurepärase teenistuse, vähendades koormust seoses oma kolesterooli tootmisega. Ärge unustage, et looduslikest toodetest, näiteks smalettidest pärit toidu kolesterool võimaldab organismil hormoonide tootmist toetada ja põletikku kontrollida.
Aga kuidas on taimeõlid?
Ei ole patt süüa ka taimset õli, aga. Seal on taimset päritolu õlid, mille kasulikkus on kindlasti tõestatud ja soovitatav lisada tervisliku toidu toitumisse.
Soovitatavad taimeõlid
Loetleme taimsed õlid, mis on tervislikult kasulikud ja annavad neile lühikirjelduse.
- kookosõli: peaaegu kõik koosneb küllastunud rasvhapped keskmise pikkusega, on hästi vastu võtnud keha ja kasu tervisele, sest rasv koostis rakkudes inimese keha koosneb peamiselt küllastunud rasva. Kõige tähtsam on võibolla et kookosõli ei oksüdeerunud kõrgetel temperatuuridel, mis takistab teket aldehüüdide, provotseerida vähktõve tekkimist ja kardiovaskulaarsete haiguste raviks.
- palm on väike: sellel on küllastunud rasvade kõrge sisaldus ja seda iseloomustab kõrge termiline stabiilsus, mis muudab selle täielikult sobivaks toiduainete (nõud) valmistamiseks kuumtöötlusrežiimis.
- oliiviõli: sisaldab palju monoküllastumata rasvu (see on hea) ja väga vähesed polüküllastumata rasvad (mis on samuti head). Oliiviõli on suurepärane koostisosa salatitõunateks, omatehtud majoneesideks ja muudeks külmadeks toitudeks. Kuid seda ei tohiks kasutada kuumade toiduvalmistamiseks, sest kõrge monoküllastumata rasvade sisaldus muudab selle kõrgel temperatuuril oksüdeerumise tõenäoliseks.
Taimeõlid, mida ei saa tarbida
Allpool loetletud taimset päritolu õlid on paremini üldiselt toitumisest välja jäetud. Uskuge mulle, et nendele toodetele on palju terveid alternatiive ning pole mingit põhjust, miks neid toidule tuleb sisestada.
Võimalusel eemaldage toidust:
- rapsiseemneõli
- maisiõli
- sojaõli
- maapähklivõi
- päevalilleõli
- saflooriõli
- puuvillaseemneõli
- viinamarjaseemneõli
- margariini ja teiste rasvavarude komplekssete toodete taimset baasi.
Asendage need taimeõlid teiste õlide või rasvadega, näiteks kookos, palmiõli, smaltz, oliiviõli (ainult salatite jaoks).
Loomulikult peaksite vältima kompleksseid tooteid, mis hõlmavad ülaltoodud õlisid (laastud, majonees, küpsised, kreekerid, kastmed jne).
Siin võibolla see kõik on. Me tahame teile meelde tuletada, et tooted, mida me iga päev sööme, on inimkeha jaoks eriti olulised. Asendage vorsti ja vorsti loodusliku liha, magusad sodasid - lihtsa puhta veega. hästi ja päevalilleõli - naeratades. I. Ole terve!