Kesk-Ameerika maiade tsivilisatsiooni kõrgaeg oli aastail 250–900 pKr.
Maiadel olid head teadmised matemaatikas, astronoomias ja arhitektuuris ning kogu see tarkus pandi kirja õhukestele puukoorest valmistatud lehtedele, mis köideti kokku koodeksiteks. Ajaloolaste sõnul valmistasid maiad tuhandeid selliseid raamatuid, kuid säilinud on ainult kolm vihikut. Nende hävimises on peamiselt süüdi Hispaania konkistadoorid, kes saabusid Uude Maailma 16. sajandil, mil maiade riik oli ammu kokku kukkunud ning maiad elasid külakogukondadena. Konkistadoorid pidasid maiasid paganateks ja nende kirjutisi jumalavastasteks ning need tuli tingimata põletada.
„Kuna need sisaldasid ebausku ja saatanlikke valesid, põletasime need kõik,“ kirjutas 1550ndail hispaanlasest piiskop Diego de Landa.
Õnneks jäid hispaanlastel kahe silma vahele kolm koodeksit, mis on meile andnud palju teavet maiade ühiskonna kohta. Säilinud ülestähendustes kirjeldatakse astronoomilisi vaatlusi, meditsiini, religioosseid rituaale ja teadmisi loomade, taimede ja maaharimise kohta. Säilinud koodeksid dateeriti 12. sajandisse, kuid eeldatavasti on need vanemate kirjutiste koopiad. 1965. aastal ilmus Mehhikos välja veel üks koodeks, millest olid säilinud ainult 11 lehte.