Eile õhtul ronisin veel vankriga läbi suure vandumise korraks õue, kui Andres autoga ülevaatusele sõitis. Esiteks laps jorises, ma ei saanud ei ennast ega teda riidesse, siis ma koperdasin vastu voodijalga ja lõin põlve ära, õues oli tuul, kõrvaklapid lendasid pidevalt kõrvast ära ja paganama endomondo ei suvatsenudki tööle hakata. Lidusin siis Smuuli Maximasse, seal pidi mingi ostupäev olema. Tahtsin näha, mis seal siis head leidub. No ja mina nagu harakas, igal pool olid kollased sildid. KÕIK ON ODAV! Vähemalt esmapilgul. Tegin siis ühe tiiru poele peale, ei suutnud otsustada, kas ikka on midagi vaja või mitte. Helistasin siis Andresele ja uurisin kaugel tema on. Õnneks sõitis juba kodu poole. Kamandasin siis tema ka Maximasse, et ta mul otsustada aitaks.
Rahvas trügis nagu viimnepäev oleks kohal. Mis me siis skoorisime. Prügikotte ostsime, siis uue lõikelaua ja metallist pudrunuia. Viimane seisis veel ehkupeale ühes tükis. Nüüd saab ta viisakalt manalateed saada maja kõrvale prügikasti. Ostsime ka uue Saare Mango jogurti, mida Liisa mulle taevani kiitis. Pole veel jõudnudki proovida, kusjuures.
Kosmeetikakraamist võtsin Colgate Max White One valgendava hambapasta. Tahan kohe nalja pärast proovida, kas ta siis toimib ka või mitte. Tegin täna hommikul siis “enne” pildi oma kollastest kõverikest, kasutan seda imepastat kahe nädala vältel ja siis teen uue pildi. Eks siis ole näha, kas toimub väike muutus või mitte. Loodame parimat. Suvel tahaksin ka hambaarsti juures hambad ära valgendada. Niiiiiiiiiiiiiii väga tahaks ilusat naeratust. Olen Andresele juba peaaegu terve aasta rääkinud, et sünnipäevakingiks tahan hambaarstile.
Muide, eile õhtul juhtus ime! Sain kätte oma autokooli lõputunnistuse ja saan nüüd sammud ARK-i seada ja varsti täitsa seaduslikult rooli taga patseerida. Autokoolis käisin Kristiines – JustDrive autokoolis. Julgen südamest soovitada. Väga vastutulelik õpetaja, seletab rahulikult ja on muidu tšill ja tore.
Mul juba järgmine eksperiment ka plaanis. Tellisin hiljuti Avoni uue tselluliidigeeli ja mingi mummudega seadeldise, millega siis keha masseerida. Ma olen kohutavalt laisk kreemitaja, eks näis, kas ma üldse viitsin selle ette võtta.
Ja kindlasti peaks ette võtma ka sellise eksperimendi, kus ma loobun magusast! Ja võib-olla ka kohvist. Viimast oleks tegelikult väga vaja…aga Andres arvab, et see mõjub kuidagi lapsele ja ta seetõttu on tihti rahutu. Aga ma ei usu. Ma joon seda väikest tassi piimaga pooleks ja vaid korra päevas, kui sedagi. Aga peaks proovima.
Täna õhtul on mul Pelgulinnas sünnitusjärgne kontroll. Ei teagi, mis sellest oodata. Eks hiljem siis kirjutan. Ja homme hommikul sõidame maale pikka nädalavahetust pidama. Tegelikult lähen homme lõuna paiku Kiviõlis kirurgi juurde ja anun seal, et ta mu suure varba lõpuks ometi korda teeks. Ei jaksa enam sellega jamada. Kuramuse varbaküüs, mis normaalselt kasvada ei oska 😦 Tänu sellele ei pääse ma ka meie grupi esimesele beebide kokkutulekule. Ma olen nii kurb, ma juba nii ootasin seda ja siis tuli meelde, et mind pole siis Tallinnaski. Masendav. Elu on vahel nii ebaõiglane.
Aga nüüd kärutama! Ilm on ilus ja võiks vähemalt 10 kilomeetrise ringi ära teha. Õhtul veel jõusaal ka plaanis.