Pärast Teist maailmasõda tulid erinevatest Nõukogude Liidu paikadest Sillamäele kombinaati ehitama noored tehnikumi ja tööstuskoolide lõpetajad: laborandid, elektrikud, sepad. „Toa“ ekspositsioon on kokku pandud nii, et igaüks saaks tajuda ja tunda tolle aja vaimu. Siin asuvad 1940.-1950. aastate dokumendid, fotomaterjalid ja tarbeesemed.
Selles toas on kõike võimalik katsuda oma käega, kuulata tolle perioodi muusikat ja laule, mängides läbi grammofoniplaate, kuulda seinakella lööke, teha arvutusi aritmomeetriga, tunda tol ajal moes olnud parfüümi „Krasnaja Moskva“ ja „Kreml“ lõhna. Kui suur oli töötasu alates koristajast kuni tehase direktorini? Millised olid nendel aastatel rahatähed ja mida oli võimalik selle eest osta?
XX sajandi 50-ndate aastate alguses ehitati „Narvas-1“ (niimoodi nimetati tol ajal Sillamäe linna) tehase jõul teletorn-retranslaator. Esimesena Eestis sai meie linn võtta telesaateid Leningradist (nüüdsest Sankt-Peterburist) vastu.
„Toas“ võib näha üht esimesi televiisoreid „KVN-49“ ja saada infot esimese elektronkiiretoru leiutaja Sankt-Peterburi Tehnoloogiainstituudi professori Boriss Rozingi kohta, kes puhkas Sillamäel 1902.-1911. a.
Riiulilt võib võtta ja lehitseda kirjandust, mida lugesid linnaelanikud, uurida kes oli nende jaoks meelistegelane ja lemmikkirjanik?
Tikitud vaibad, kootud salvrätid, pitsäärised ja keebid, riided ja jalanõud...
Kõik see loobki 50-ndate aastate - tehase ja linna rajamise aja - erilise vaimu.