Mida aeg edasi, seda rohkem võetakse moodsas filmikunstis appi arvutigraafika digitaalseid imesid. Omamoodi naljakas on mõelda, kuidas liibuvas kostüümis näitlejad rohelise lina taustal trosside otsas kõlguvad ja hiljem siis pikapatsiliste itimeeste tuhandete töötundide järel vaatajate tarvis midagi arvutimängusarnast kokku maalitakse.
Tehnika muudkui areneb. Kõik need kosmoselaevad, võimsad plahvatused ja pilvelõhkujate vahel vihisevad superkangelased püüavad pilku. Teisalt väsitab peensusteni lihvitud võltstegelikkus ühel hetkel lihtsalt ära. Tahaks nagu hoo maha võtta ja seda va päris elu kah näha.