Eduard Blossfeldt
Teda tõi spordi juurde aastal 1933 võimlemise õpetaja Ago Rooseste. Ta mängis mitmes meeskonnas jalgpalli, tulles meeskonna "Estonia" väravavahina kolmekordseks Eesti meistriks. Võrkpallis tuli ta Tallinna ÜENÜTO võrkpallimeeskonnas Eesti meistriks. Ta mängis ka Tallinna Kalevi meeskonnas jäähokit ja Tallinna Spordiklubi meeskonnas korvpalli.
Ta lahkus märtsis 1941 Saksamaale; aastal 1942 mängis ta korvpalli sealses rahvusmeeskonnas. Aastal 1943 naasis ta Eestisse, kuid aastal 1944 lahkus lõplikult Saksamaale. Sõja lõppedes elas ta Geislingeni põgenikelaagris. Aastal 1947 osales ta Augsburgis peetud Balti olümpial, kuuludes Eesti jalgpallimeeskonda.
Aastatel 1958–1985 töötas ta Saksamaa LV Võrkpalliliidu treenerina, teda on ristitud Saksamaa võrkpalli isaks. Müncheni suveolümpiamängude ajal oli ta võrkpalliturniiri tegevdirektor. Pärast aastat 1985 oli tehniline koordinaator võrkpalliliidus; ta on olnud Saksamaa LV võrkpalli rahvusmeeskonna treener. Ta tegutses spordikohtunikuna, saades aastal 1963 võrkpallis rahvusvahelise kategooria kohtunikuks. Ta kirjutas aastal 1971 võrkpalliõpiku, millest on ilmunud 7 trükki ja mis on tõlgitud saksa keelest ka soome, rootsi ja norra keelde.
Isiklikku[muuda | muuda lähteteksti]
Tema vennatütar on Marika Blossfeldt.