Meeste kaasatus soolise võrdõiguslikkuse saavutamiseks vajalike sotsiaalsete muutuste tegemisse on hädavajalik. Naiste roll ühiskonnas on viimasel poolsajandil märgatavalt muutunud. Naiste majanduslik iseseisvus, kasvav osatähtsus tööturul, seksuaalsus, mis pole piiratud ainult abieluga ja rasestumisvastaste vahendite kättesaadavus on oluliselt muutnud naiste elusid. Samas meeste rollid on pigem vähem muutunud. Kuigi meeste osalus kodutöödel on kasvanud, on näiteks eakate ja laste hooldamine siiski jätkuvalt valdavalt naiste õlul.
Miks see nii on? Naised on teinud sotsiaalse soo mõiste nähtavaks, kuid mehi on jätkuvalt peetud inimese normiks. Samas on ka meestel sotsiaalne sugu. Mehelikkus ja isadus on sotsiaalsed nähtused. Mehelikkus tähendab konkreetses ühiskonnas levinud arusaamade ja kujutelmade kogumit meheks olemisest, mis on mõjutatud ühiskonnas valitsevatest väärtustest ja sotsiaalsetest suhetest ning mis kujundab aktiivselt ka ise sotsiaalseid suhteid. Arusaam mehelikkusest tugineb soosuhetel ja iseäranis soolisel tööjaotusel. See, millised on naiste ja meeste võimusuhted ühiskonnas, milliseid tegevusi peetakse neile sobilikeks, mõjutab ühtlasi seda, mida peetakse ühiskonnas mehelikuks (ja naiselikuks). Siiski pole mehelikkus midagi universaalset ega üheselt mõistetavat (Gärtner 2005). Ka ühe ühiskonna sees võivad arusaamad mehelikkusest varieeruda näiteks vastavalt sotsiaalsele klassile. Seepärast räägitakse mehelikkusest vahel mitmuses – mehelikkused. (Allikas: Isadust toetavad poliitikameetmed Eestis ja Euroopas).
Meeste roll soolise võrdõiguslikkuse poole liikumisel on kriitiline arengumaades, kus meeste võim oma naissoost pereliikmete üle on eriti suur. Iseäranis naiste hariduse, reproduktiivtervise ning tööhõive olukorra parandamine ilma meeste osaluse ja kaasabita on arengumaades väga keeruline. Väljakutse on siinkohal see, kuidas veenda mehi, et sooline võrdõiguslikkus on kasulik ka neile.
Eestis ja teistes arenenud maades on meestel ka omad, soo-spetsiifilised soolise ebavõrdsuse valdkonnad. Näiteks tervise valdkonnas, kus meeste oodatav eluiga on märgatavalt madalam kui naistel. See on põhjustatud meeste kõrgemast suremusest õnnetuste, mürgistuste tagajärjel. Meestel võib olla ka probleeme laste hooldusõiguse saamisel pärast lahutust, kuna sotsiaalne norm seostab lapsi eelkõige emaga. Lisaks on mehi enam kodutute, alkoholi- ja narkosõltlaste hulgas ehk sotsiaalsete probleemide käes kannatavate inimeste seas.
2009.a. küsiti Soolise võrdõiguslikkuse monitooringus Eesti elanikelt, kas nad leiavad, et naiste ja meeste võrdõiguslikkusest võidavad ka mehed. Kaks kolmandikku ehk 67% Eesti elanikest nõustus selle väitega ning 19% ei nõustunud. Huvitav on tõdeda, et naiste seas on keskmisest veidi enam neid, kes leiavad, et soolisest võrdõiguslikkusest võidavad ka mehed. Meeste seas on keskmiselt enam selle väitega nõus pigem nooremad, 20-29-aastased mehed. (Allikas: Soolise võrdõiguslikkuse monitooring 2009. Sotsiaalministeerium, 2010)