Erinevus 1., 2. ja 3. puudega rühmade vahel
Igaüks teab, et konkreetse terviseprobleemiga inimesed saavad puuetega inimeste rühma. Neist on kolm. Kõigil neil on õigus saada mitmeid eeliseid ja privileege. Siiski peate kõigepealt tõestama oma oleku puudega. Paljud on huvitatud sarnasuste ja erinevuste küsimusest ning nende omadustest.
1 grupp
See on inimese jaoks kõige raskem . Õigusaktiga kehtestatakse mitmed kriteeriumid, mille alusel patsient saab selle anda. Nende hulka kuuluvad:
- Võimetus ise teenida ja lahendada siseriiklikke küsimusi.
- Tasakaalustatus või orientatsioon ruumis.
- Võimetus iseseisvalt suhelda.
- Uute teadmiste ja oskuste omandamise võime rikkumine.
- Võimetus iseseisvalt oma tegevust kontrollida, mis nõuab ööpäevaringset järelevalvet.
- Võimetus töötada ja liikuda ka ilma loata isikute või eriseadmete abita.
Kindlat diagnooside nimekirja ei ole. Samas võib öelda, et patsient saab puuetega inimeste rühma 1, kui on võimatu elada ja sooritada tegevusi ilma välise abita. Tavaliselt kuuluvad sellistesse haigustesse skisofreenia, keha täielik paralüüs, jäsemete amputatsioon ja muud sarnased patoloogiad.
2 gruppi
Ka 2. rühma puuetega inimesed vajavad sõltuvalt haigusest hoolt. On ka mitmeid kriteeriume selle määramiseks:
- Piirake iseteeninduse võimalust. Sellisel juhul saavad patsiendid ise osaliselt teenida, kuid mõnikord vajavad nad inimesi või spetsiaalseid seadmeid.
- Ruumi orientatsiooni häirimine. Mõnikord ei mõista inimesed, kus nad on.
- Võimetus ilma abita liikuda. Sellisel juhul kaotavad patsiendid mõnikord tasakaalu. Seetõttu ei saa nad ilma abi- või abiseadmeteta liikuda.
- Teiste inimestega kontakti loomise raskus.
- Käitumise enesekontrolli raskused. Mõnikord saab inimene oma käitumist kontrollida ainult lähedaste inimeste juuresolekul.
- Töövõimetus.
- Uute oskuste ja teadmiste omandamise piiramine.
Kuid kõik puuetega isikud ei saa oma käitumist kontrollida ja liikuda ainult abiga. See töötab, nii et isegi koos sellega saab inimene töötada, kui tema tervislik seisund seda võimaldab.
3 grupp
Rühma 3 puue on isikule kõige lihtsam . Ta võib iseseisvalt töötada, olla koolitatud. Sellisel juhul saab ta pensioni ja miinimumhüvitisi. Seda antakse juhul, kui inimesel on haigus ja selle sümptomid mõjutavad organismi. Erieksami määramiseks. See antakse järgmiste probleemide eest:
- Siseorganite haigused.
- Kasvaja protsessid.
- Kesknärvisüsteemi rikkumised.
- Visuaalne kahjustus.
- ENT organite kroonilised haigused.
- Liigeste ja luude kahjustused.
- Vaimsed häired.
- Paralüüs
- Kardiovaskulaarse süsteemi haigused.
- Diabeet.
See on vaid väike osa kogu haiguste nimekirjast.
Sarnasused ja erinevused
Sarnasuste hulka kuulub asjaolu, et loovutamiseks on vaja läbi viia mitmeid eksameid, koguda vajalikud dokumendid ja läbida arstlik ja sotsiaalne läbivaatus. Alles pärast seda on otsus komisjoni määramise kohta. Vahel võivad eksperdid määrata täiesti erineva komisjoni, mida patsient soovib. Sõltuvalt määratud rühmast tuleb puudest kinnitada iga 1-2 aasta tagant . Eksperdid võivad seda muuta või seda täielikult tühistada (kui patsiendi seisund on paranenud). Püsiva puude on võimalik saada, mille puhul staatuse kinnitamine ei ole vajalik. Samuti on tavaline, et töövõimetuspensioni saamisel ja mitmetel hüvedel.
Erinevuste hulgas võib eristada, et kõigil on haiguse erinev raskusaste . Näiteks puudega grupis 1 on selliseid patoloogiaid, mida patsient absoluutselt ei saa iseseisvalt teha. Kolme grupiga inimesed saavad ise hoolitseda. Teine on mõõduka raskusega. Mõnikord ei saa mõned 2 grupiga inimesed ise olla, samas kui teised tunnevad end hästi. Seega sõltub see kõik keha haigusest ja seisundist.
Samuti on erinevus selles, et 2 ja 3 töötavad . Puuetega inimeste 3. rühma puhul töötab peaaegu kõik inimesed. 2 töörühma, kes tegelevad tööjõutegevusega, ei ole sageli kokku puutunud.
Järeldus
Seega nõuab kõigi puuetega inimeste rühmade jaoks meditsiinilise ja sotsiaalse ekspertiisi läbimist . Pärast grupi määramist saab patsient pensioni ja mitmeid eeliseid. Samuti on vaja nende staatuse regulaarset kinnitamist. Inimestele, kes ei suuda ise teenida, antakse sageli sotsiaaltöötajale riigilt, kes aitab kõigis majapidamistöid.