kasutatud
Autor(id): Eerik Kumari, Kujundaja: Dagmar-Viive Paalamäe, Kirjastus: Valgus, Linn: Tallinn, Aasta: 1974, LK: 200, Seisukord: kasutatud raamat, normaalses seisukorras, Suurus: tavaformaadis, pehmete kaantega, Sisu: EESSÕNA RAAMATU KOLMANDALE TRÜKILE
Vaheaeg «Eesti lindude välimääraja» eelmise (1959) ja käesoleva trüki vahel on veninud küllaltki pikaks. Linnu-sõbrad on kaua aega ootama pidanud raamatu uue trüki ilmumist, mis nüüd, jällegi mõnevõrra täiendatud kujul, astub lugejate ette.
Asudes raamatu uut trükki ette valmistama, saatis autor 1966. aasta novembris vabariigi 50 kõige aktiivsemale lindudevaatlejale ringküsitluse eelmise trüki puuduste kõrvaldamiseks ja raamatu tarvitajate soovide arvessevõtmiseks. Tagasi saabus 20 kirja, milles konstruktiivseid ettepanekuid tegid Mall Hiiemäe, Ahto Jõgi, Valter Kangur, Tenno Laur, Aleksander Lint, Jaan Naaber, Sven Onno, Oivo Rahusoo, Olav Renno, Eduard Sadam ja Aleksander Soovik. Kõigile neile ja teistele vastajatele lubatagu siinkohal avaldada südamlikku tänu.
Raamatu määramistabelid on põhiliselt jäänud samaks nagu eelmises trükis. Neid on täiendatud ja täpsustatud uute andmetega. Lisatud on määramisjuhendid järgmiste liikide kohta, mis eelmises trükis puudusid: kanada lagle, meririsla, naaskelnokk, mustpea-kajakas, tutt-tiir, loor-kakk, kaelusrästas, lasuurtihane, kukkurtihane, mägi-kanepilind. Lisatud on kaks uut joonist (12. ja 36. joon.), millel on kujutatud nimetatud liigid. Teised must-valged joonised ja värvitahvlid on jäänud endiseks.
Täiesti uuesti on kirjutatud määramistabelitele järgnev raamatu lõpuosa. Seda tingis linnuteaduse edasiarenemine, rohke uue kirjanduse ilmumine ja mitmete teaduslike ning organisatsiooniliste seisukohtade muutumine viimase 13—14 aasta jooksul. Nii peegeldab välimääraja ornitoloogia praegust seisu.
Välimääraja kaks esimest trükki müüdi kiiresti läbi ja on praegu käibel tarvitajaskonnas. Möödunud 20 aastat, mille vältel vabariigi linnuhuvilised on võinud käsutada seda raamatut, on esile toonud palju soove ja ettepanekuid, mida kuhjuks ainult osaliselt oli võimalik rahuldada kolmanda trüki ettevalmistamisel.
Nii jääb soov kujutada kõiki liike värvitahvlitel ootama neljandat trükki. Iga viimase kui eksikülalise kirjeldamist välimäärajas ei pidanud autor otstarbekohaseks — selleks on nende ilmumine liiga juhuslik. Piisab sagedamini esinevatest. Samuti on napisõnalises välimäärajas praktiliselt võimatu ammendavalt käsitleda lindude sulestiku vanuselisi, soolisi ja aastaajalisi kõiki erinevusi — sel juhul paisuks raamat mitu korda paksemaks ja kannataks ülevaatlikkus.
Samadel põhjustel ei ole välimäärajas võimalik anda linnupesade ja -munade detailseid kirjeldusi (või tuua koguni nende määramistabeleid), esitada elupaikade ulatuslikke iseloomustusi, linnulaulude ja -häälitsuste täpsemaid kirjeldusi ja jagada näpunäiteid linnunahkade prepareerimiseks. Taolisi soove on välimääraja käsutajate ja meie poolt korraldatud ornitoloogilistest seminaridest ning suvekursustest osavõtjate poolt korduvalt avaldatud. Neile kõigile tuleks soovitada pöörduda spetsiaalsete raamatute poole, millest mõned uuemad on käesoleva välimääraja kirjanduse peatükis mainitud. Ulatuslikum ornitoloogilise kirjanduse annoteeritud nimestik leidub aga autori teises raamatus «Kuidas vaadelda linde» (Tallinn, 1963).
Jääb soovida, et «Eesti lindude välimääraja» kolmas täiendatud trükk leiaks sama arvuka tarvitajaskonna nagu kaks eelmist. Kõik materjalid ja ettepanekud välimääraja sisu ja vormi paremustamise kohta võtame tänuga vastu. Nii need kui ka teated lindudest, keda ei ole võimalik määrata käesoleva välimääraja abil, palutakse saata aadressil: Tartu, Vanemuise 21, Eesti NSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituut.
Tartus, oktoobris 1971.
EERIK KUMARI