Paljud patsiendid on huvitatud küsimusest, millised testid näitavad munasarjavähki. Laboridiagnostika pakub laias valikus uuringuid - kasvaja markerid, geneetilised testid, rutiinsed testid - üldine vereanalüüs, biokeemia. Vaatame, mille jaoks analüüse kasutatakse ja kuidas tulemust tõlgendada..
Munasarjavähi kasvaja markeri analüüs
Esiteks peate teadma, et selline naiste munasarjavähi vereanalüüs on abistav uurimismeetod ja seda kasutatakse muude diagnoosimeetodite abil saadud teabe täpsustamiseks, näiteks ultraheli, CT, MRI või günekoloogiliste uuringute andmed. Sellegipoolest soovivad paljud patsiendid selle igaks juhuks üle anda, uskudes, et kui tulemus on normaalne, pole selle pärast midagi muretseda. Praktikas pole see kaugeltki nii, seetõttu peaks testid määrama ja neid tõlgendama ainult arst.
Munasarjavähi olulised kasvaja markerid on:
Munasarjavähi liike on palju ja teatud tüüpi kasvaja jaoks kasutatakse teatud tüüpi kasvajamarkereid. Näiteks munasarja kartsinoomile on iseloomulik CA 125 ja / või HE4 taseme tõus. AFP, CEA ja hCG võivad germinogeensete pahaloomuliste kasvajate korral suureneda. Inhibiin B on munasarjavähi granulosarakkude spetsiifiline marker. TPAcyk tõuseb seroossete ja limaskestade kartsinoomidega. Seetõttu peaks munasarjavähi testid konkreetsele patsiendile üle minema ainult tema arsti poolt.
Tuleb meeles pidada, et kasvaja markereid kasutatakse mitte niivõrd kasvaja tuvastamiseks, kuivõrd selle ravi jälgimiseks ning retsidiivi või progressiooni õigeaegseks tuvastamiseks..
Munasarjavähi geneetiline analüüs
Ligikaudu 10% munasarjavähist toimub haiguse pärilikes vormides. Kõige sagedamini seostatakse seda mutatsioonidega BRCA geenides, harvemini geenide CHEK2, PALB2, NBS1 lagunemiseni. Mutatsioonide esinemisel suureneb pahaloomuliste munasarjade kasvajate tekke risk 27–60% -ni. Võrdluseks - kogu elanikkonna riskid jäävad vahemikku 1%.
Paljud laborid pakuvad nüüd sellist analüüsi naiste munasarjavähi kohta. Uuringu materjalina võetakse verd veenist.
Sellist uuringut soovitatakse järgmistel juhtudel:
- patsiendil on rinnavähk - kui on mutatsioone, on suur tõenäosus sünkroonsete munasarjakasvajate tekkeks;
- rinnavähki põdevate meeste esinemine perekonnas;
- mis tahes pahaloomulise kasvaja esinemine kahel või enamal vere sugulasel;
- nende mutatsioonide olemasolu vere sugulastel.
Lisaks saab sellist munasarjavähi analüüsi teha soovi korral, et välistada spontaansete mutatsioonide esinemine.
Munasarjavähi vereanalüüs
Munasarjavähi üldine vereanalüüs ei ole konkreetne uuring, mis võiks diagnoosi kahtlustada või ümber lükata. Ta on ette nähtud tervikliku eksami osana ravi kavandamisel ja läbiviimisel. See võimaldab kahtlustada samaaegse patoloogia esinemist, näiteks aneemiat või põletikulist protsessi, ja neid haigusi enne ravi algust parandada..
Enne iga keemiaravi kursust tehakse täielik vereanalüüs. See on vajalik vererakkude taseme jälgimiseks, kuna tsütostaatikumid põhjustavad luuüdi depressiooni, mis võib põhjustada rasket aneemiat, leukopeeniat ja trombotsütopeeniat. Mis omakorda on täis tõsiseid tüsistusi..
Vähi diagnoosimine
Enamikku vähktõbe saab ravida, kui haigus tuvastati algstaadiumis ja kasvaja on lokaalse iseloomuga. See tähendab, et pahaloomulised rakud ei ole veel vere ja lümfiga teistesse organitesse ja süsteemidesse levinud..
Kahjuks on suur hulk pahaloomulisi protsesse asümptomaatiline pikka aega või väiksemate vaevustega. Patsiendid otsivad meditsiinilist abi juba III või isegi IV staadiumis, kui prognoos on pettumust valmistav, seetõttu on vähi varajane diagnoosimine nii oluline.
Millal muretsema hakata
Vähi sümptomid sõltuvad selle tüübist ja asukohast (kasvaja asukoht) ning võivad oluliselt erineda. Igasugustele pahaloomulistele protsessidele on iseloomulikud üldised ilmingud:
- Nõrkus, väsimus, krooniline väsimus).
- Seletamatu kaalukaotus.
- Palavik.
- Naha palloor.
- Söögiisu kaotus.
- Vahelduv valu ükskõik millises kehaosas, millel pole nähtavat põhjust.
Võib-olla põhjuseta köha, õhupuudus, veri väljaheites või uriinis, imelike laikude ja haavandite ilmumine kehal jne - sõltuvalt haiguse tüübist.
Kui sümptomid püsivad mõnda aega, pöörduge viivitamatult arsti poole..
Vähi avastamise tehnikad
Vähi diagnoosimine toimub tavaliselt kahes etapis - kehas esinevate talitlushäirete tuvastamine mittespetsiifiliste ja sõeluuringu meetoditega ning seejärel kitsalt suunatud haiguseotsing..
Viide! Mittespetsiifilised uuringud - mille tulemused näitavad haiguse esinemist, kuid ei võimalda täpset diagnoosi kindlaks teha. Märkige edasise uurimise suund..
Spetsiifiline - kitsalt keskendunud uuring, mis võimaldab teil kindlaks teha haiguse tüübi ja selle lokaliseerimise elundis.
- Kasvajamarkerite vereanalüüsid.
- Bioloogilise materjali tsütoloogilised ja histoloogilised uuringud.
- Konkreetsete elundite röntgenuuringud (nt mammograafia, mao röntgenograafia).
- Kompuutertomograafia (CT), multispiraalne kompuutertomograafia (MSCT).
- Magnetresonantstomograafia (MRI).
- Ultraheliuuring (ultraheli).
- Endoskoopilised koeproovide võtmise meetodid.
Kõige spetsiifilisem uurimistüüp, mille tulemuste põhjal on kindlaks tehtud vähi diagnoos, selle staadium ja tüüp on kahjustatud organi koeproovi histoloogiline analüüs..
Mõned mittespetsiifiliste uuringute tüübid:
- Üldine vereanalüüs.
- Verekeemia.
- Fluorograafia.
- Uriini üldine analüüs.
- Väljaheite varjatud vereanalüüs.
Naiste jaoks on oluline läbida iga-aastane günekoloogiline läbivaatus ja rindade palpatsioon.
Esmane uurimistöö
Rutiinsed tervisekontrollid ja “rutiinsed” testid päästavad igal aastal palju inimesi, andes arstile märku inimkeha probleemidest ja võimaldades alustada kitsast läbivaatust.
Täielik vereanalüüs (KLA)
Seda nimetatakse ka kliiniliseks või üldiseks kliiniliseks. See on sõeluuring, mis annab üksikasjaliku üldpildi kehast, põletiku, aneemia ja verehüübimishäirete olemasolust..
Järgmised näitajad võivad näidata võimalikku kohalikku onkopatoloogiat:
- ESR (erütrotsüütide settimise kiirus) suurenemine koos valgevereliblede normaalse või suurenenud arvuga (valgete vereliblede arv).
- Hemoglobiini langus ilma nähtava põhjuseta. Võib esineda mao ja soolte pahaloomulistes protsessides.
- ESR, hemoglobiini ja punaste vereliblede (punaste vereliblede) üheaegne suurenemine võib viidata neeruvähile.
Kui KLA on selliseid tulemusi näidanud, ei tohiks siiski karta. Kordame - see on mittespetsiifiline uuring, mis viitab palju tõenäolisemalt muudele, vähem ohtlikele haigustele..
Leukeemiaga muutub OAK oluliseks sõeluuringuks - mõnikord tuvastatakse haigus juhuslikult mõne teise haiguse jaoks võetud vereanalüüsi abil. Kuid selleks on vaja leukotsüütide valemit (eri tüüpi leukotsüütide protsent nende koguarvust). Seetõttu ärge piirduge vereanalüüsi tegemisel troikaga - hemoglobiini, ESR-i, valgete verelibledega.
Leukeemiakahtlus on tuvastatud selliste näitajatega:
- Väga kõrge või äärmiselt madal valgevereliblede arv.
- Leukotsüütide nihe.
- Ebaküpsete valgete vereliblede ilmumine veres.
- ESR tõus.
- Hemoglobiini langus (aneemia).
- Trombotsüütide arvu vähendamine.
Lokaliseeritud onkopatoloogia (teatud organi kasvaja) korral ei pruugi OAK muutuda, eriti varases staadiumis.
Uriinianalüüs (OAM)
Võib aidata kuseteede vähi diagnoosimisel: neerud, põis ja kusejuhad. Uriinis tuvastatakse sel juhul veri pluss ebatüüpilised rakud. Diagnoosi täpsustamiseks on ette nähtud uriini tsütoloogiline analüüs.
Verekeemia
Neerude ja paratüroidnäärme pahaloomuliste kasvajate korral suureneb märkimisväärselt kaltsiumi sisaldus.
Maksa, neerude, pankrease vähi korral suureneb maksaensüümide hulk.
Erinevat tüüpi hormoonide koguse ja suhte muutused võivad näidata endokriinsfääri pahaloomuliste haiguste eelistamist.
Fluorograafia
Aitab tuvastada kopsuvähki.
Vähi diagnoosimine spetsiaalsete meetoditega
Kui patsiendi kaebused ja eeluuringud annavad alust kahtlustada onkoloogiat, alustatakse suunatud otsinguid.
Kasvajamarkerite vereanalüüsid
Onkomarkerid on ained, mis eritavad elu jooksul pahaloomulisi kasvajaid. Nende testide spetsiifilisus võib varieeruda nii elundites (võime kindlaks teha, kus neoplasm asub) kui ka haigustes (mis tüüpi vähk).
Kasvajamarkerite olemasolu ei viita alati haiguse pahaloomulisele kasvajale. Seetõttu tuleb pärast nende jaoks positiivse tulemuse saamist määrata täiendavad uuringud.
Kõige sagedamini kasutatavad testid on:
- CEA (vähi embrüonaalne antigeen) - kasutatakse günekoloogias emaka, munasarja, rinna kasvajate tuvastamiseks.
- AFP (alfa-fetoproteiin) - kasutatakse kartsinoomide, eriti mao ja soolte diagnoosimiseks.
- CA-125 - kasutatakse munasarjavähi, aga ka muude elundite (rinna, kopsud, maks) varajases diagnoosimisel.
- CA-15-3 on suhteliselt madala organispetsiifilisusega marker. Kahtlustab rinna-, munasarja-, kõhunäärme-, seedetrakti erinevate osade vähki.
- PSA (eesnäärmespetsiifiline antigeen) - eesnäärmevähi test.
- CA-19-9 - kasutatakse seedetrakti ja eriti kõhunäärme onkoloogia äratundmiseks.
- CA-242 - mao- ja sooltevähi suhtes ülitundlik marker.
Neid teste tehakse ennetava meetmena ka juhul, kui patsient on ohus..
Instrumentaalsed meetodid
Kaasaegses meditsiinis on palju mitteinvasiivseid ja minimaalselt invasiivseid meetodeid, mis võimaldavad teil raskesti ligipääsetavates kohtades näha isegi kõige väiksemaid neoplasme..
Röntgendiagnostika:
- Röntgen - pilt kuvatakse ekraanil reaalajas. Võimaldab jälgida keha omadusi. Sagedamini teostatakse mao, soolte, kopsude fluoroskoopilisi uuringuid.
- Röntgen on elundi röntgen. Radiograafilise uuringu näiteks on mammograafia (piimanäärme pilt).
- Kompuutertomograafia (CT) - kihiline röntgenikiirgus erinevatel tasapindadel. Neoplasmi diagnoosimisel viiakse see läbi kontrastainevedeliku sisseviimisega, mis võimaldab selgelt näha selle kontuure.
- Multispiraalne kompuutertomograafia (MSCT) - elundite lõigud viiakse läbi koos röntgenitoru spiraalse pöörlemisega ja laua pideva liikumisega, kus patsient asub. Meetodi kõrge eraldusvõime, õhukesed lõigud kuni 0,5 mm, võimaldavad tuvastada väikseimaid kasvajaid, millele tavaline CT ei ole kättesaadav. Sel juhul ei suurene patsiendi kiirguskoormus.
Magnetresonantstomograafia
Toimimispõhimõte on sama, mis röntgenograafilisel CT-l - elundite kihiliste kujutiste saamine. Kuid elektromagnetilistel lainetel põhinev elektromagnetiline seade töötab.
Ultraheli protseduur
Meetodi aluseks on ultraheli võime peegeldada erinevalt erinevatest kudedest ja vedelatest söötmetest. Valutu, odav uuring, mis tuvastab enamiku elundite patoloogiad.
Meetodi piirang
Röntgen-, magnetresonants- või ultraheliuuringud võimaldavad näha kasvaja olemasolu, hinnata selle kuju, suurust ja paiknemist. Kuid tema pahaloomulise või healoomulise olemuse hindamiseks on vaja tema kudede proovi, mida saab võtta ainult endoskoopilise uuringuga või kirurgilise operatsiooni ajal.
Endoskoopia
See on uuring, mis viiakse läbi õõnesorgani sisestatud optilise seadme abil või operatsiooni ajal (laparoskoopia). Endoskoobi abil saate uurida selle seinte seisundit, eemaldada kahtlase neoplasmi või võtta bioloogiline proov tsütoloogiliseks või histoloogiliseks analüüsiks..
Endoskoopilised tehnikad hõlmavad:
- laparoskoopia;
- gastroskoopia;
- hüsteroskoopia;
- kolonoskoopia;
- bronhoskoopia jne..
Kui endoskoopilise protseduuri ajal tehti operatsioon või tuvastati kahtlased koelõigud, tuleb proov saata tsütoloogiliseks või histoloogiliseks uurimiseks.
Mikroskoopia
Histoloogiline uurimine on koe struktuuri uurimine mikroskoobi all ja tsütoloogiline uurimine - rakkude uurimine.
Nende analüüside tulemuste järgi saate tuvastada ebatüüpilise struktuuriga rakkude olemasolu, tuvastada nende pahaloomulisus, määrata kasvaja tüüp ja staadium. Tsütoloogiline analüüs on kiire ja seda kasutatakse tavaliselt sõeluuringuna. Tsütoloogia jaoks kraapivad nad elundite (näiteks emakakaela) limaskestast, võtavad aspiraate (vedelikke), teostavad lümfisõlmede punktsioone, piimanäärme ja kilpnäärme biopsiat.
Histoloogia nõuab rohkem aega ja keerukamaid seadmeid, kuid just selle tulemus saab lõpliku diagnoosi aluseks.
On olemas immunohistokeemia meetod, mis põhineb koeproovis asetatud antikehade sidumisel vastavate antigeenidega. See on väga informatiivne analüüs, mis võimaldab tuvastada eristamatuid tuumoreid, metastaase tuvastamata põhifookusest ja prognoosida pahaloomulise protsessi edasist arengut. Immunohistokeemia laboratoorsed seadmed on kallid, nii et selle rakendamise võimalust pole kõigis kliinikutes.
Erinevate elundite vähi tuvastamine
Eespool on kirjeldatud meetodeid, mida kasutatakse igat tüüpi pahaloomuliste haiguste diagnoosimisel. Kuid igal onkopatoloogia tüübil on oma eripärad ja lokaliseerimine, mistõttu nende diagnoosimise tööriistad ja meetodid erinevad. Tutvume mõnega neist.
Kopsuvähk
Nii Venemaa elanikkonna jaotuses kui ka suremuses on see esikohal. Progresseerub kiiresti metastaaside tekkeks.
Ennetamise ajal tuleb erilist tähelepanu pöörata riskirühma kuuluvatele patsientidele - pahatahtlikele suitsetajatele, kahjulike ainete sissehingamisega seotud inimestele, kellel on lähisugulaste lähedal onkoloogiajuhtumid (mitte tingimata kopsuhaigused).
Seda haigust on kahte tüüpi. Keskne, mis areneb suurtes bronhides, ja perifeerne on lokaliseeritud bronhioolides ja kopsu parenhüümis. Tsentraalse kopsuvähi sümptomid avalduvad varajases staadiumis bronhide valendiku vähenemise tõttu, seetõttu on see hästi diagnoositud. Ja perifeerne tüüp on pikka aega asümptomaatiline ja seda tuvastatakse sageli hilises staadiumis.
Kopsuvähi määramise tehnikad:
- Üldine kliiniline vereanalüüs.
- Fluorogramm.
- Bronhoskoopia koos biopsiaga.
- Kopsude MRT.
- Pleurocentesis koos pleuraefusiooni biopsiaga.
- Torakoskoopia materjali taraga.
- Thorakotoomia koos koeproovi võtmisega neoplasmist ja lähedastest lümfisõlmedest. See on viimase abinõuna operatsioon.
Röntgenuuringuid kasutatakse laialdaselt. Kuid perifeerse vähi korral tuvastavad nad haiguse sageli juba III - IV etapis.
Piimanäärmevähk
See võib mõjutada naisi igas vanuses, kuid see on palju sagedamini patsientidel pärast 40 aastat ja vanemad. Kui see tuvastatakse I - II etapis, on võimalik organite säilitamine.
Rinnavähi varajaseks diagnoosimiseks peate igal aastal külastama günekoloogi või onkoloogi-mammoloogi. Ennetav mammograafia on vajalik pärast 40 aastat - üks kord kahe aasta jooksul, pärast 50 - üks kord aastas. Noorematel naistel soovitatakse regulaarselt teha rindade ultraheliuuringuid..
Iga naine peaks perioodiliselt läbi viima enesekontrolli - seda tehakse peegli ees seistes ja seejärel kõhuli. Rinnakuju muutmine, nibust väljumise väljanägemine, tihendite palpeerimine, rinna naha välimuse ja struktuuri muutmine peaks olema tähelepanelik.
Kui esialgne diagnoos annab alust kahtlustada rinnavähki, tehakse järgmised uuringud:
- Kasvajamarkeri CA-15-3 ja östrogeeni taseme vereanalüüs.
- Rinna CT ja MRI.
- Mammograafia kontrastaine sisestamisega piimakanalitesse (ductography).
- Piimanäärme punktsioon tsütoloogilise või histoloogilise analüüsi abil.
Suurtes onkoloogilistes keskustes on onkogeenseid mutatsioone võimalik tuvastada molekulaargeneetika abil. Riskirühma kuuluvatel naistel on seda analüüsi mõistlik teha..
Soolevähk
Kui inimene on mures iivelduse, oksendamise, krampliku kõhuvalu, soolestiku koolikute, puhituse, kõhukinnisuse või kõhulahtisuse, gaasi- ja väljaheidete pidamatuse, vere ja mäda väljaheites - on võimalus, et soolestikus toimub pahaloomuline protsess. Selle diagnoosimiseks on ette nähtud järgmised protseduurid:
- Kõhuõõne ultraheli.
- Väljaheite varjatud vereanalüüs.
- Kasvajamarkeri CA-19-9 vereanalüüs.
Kasvajat saab lokaliseerida soolestiku erinevates osades..
Pärasoole uurimiseks kasutatakse sigmoidoskoopiat. See meetod võimaldab teil näha kuni 25 cm pikkust venitust, mis vähendab oluliselt meetodi võimalusi.
Jämesoole diagnoositakse kahel viisil - irrigoskoopia ja kolonoskoopia..
Irrigoskoopia - soole röntgenograafia, kasutades kontrastainet (baarium).
Kolonoskoopia - endoskoopiline protseduur elundi seinte uurimiseks, kasutades elastse toru abil optilist seadet.
Irrigoskoopiat on lihtsam teostada kui kolonoskoopiat, kuid viimane võimaldab teil teha biopsia. Meie kliinikus on võimalus seda uuringut läbi viia anesteesia all..
Protsessi lokaliseerimise ja metastaaside olemasolu selgitamiseks võib välja kirjutada PET-CT ja MRI.
Pankrease vähk
Tavaliselt tuvastatakse see hilises staadiumis. Selle varased sümptomid on üsna määritud - mõõdukas kõhuvalu, kehakaalu langus, naha kahvatus. Tavaliselt omistatakse see pankreatiidi või alatoitumuse ilmingutele. Biokeemiliste parameetrite muutused on mõõdukad, onkoloogiline marker CA-19-9 algfaasis ei pruugi suureneda.
Esmaseks diagnoosimiseks kasutatakse ultraheli, CT, kõhunäärme MRI-d..
Koeproovi võtmiseks kasutage järgmisi tööriistu:
- Perkutaanne peene nõela aspiratsioon (imemine) ultraheli masina juhtimisel.
- Ultraheli endoskoopia - andur sisestatakse kõhunäärmesse peensoole kaudu.
- Endoskoopiline retrograadne pankreatolangiograafia (ERCP) - kaksteistsõrmiku valendikku sisestatakse optilise otsaga painduv toru.
- Laparoskoopia - kirurgilise meetodi abil võetakse koeproovid kõigist “kahtlastest” kohtadest ja vähktõve esinemise ning levimuse osas uuritakse üksikasjalikult ka muid kõhuõõne organeid. See on kõige informatiivsem viis kasvajate diagnoosimiseks..
Maovähk
Kaebused valude kohta epigastimaalses piirkonnas, väljaheide ja verega oksendamine, iiveldus, kõrvetised, röhitsus, kehakaalu langus võivad näidata nii maohaavandeid kui ka vähki. Sel juhul määratakse see:
- Kõhuõõne ultraheli.
- Mao ja soolte röntgenograafia kontrastaine abil.
- Vereanalüüs onkoloogiliste markerite CA-19-9, CA-242, AFP jaoks.
- Fibrogastroduodenoscopy (FGDS) on endoskoopiline protseduur, mis hõlmab mao ja kaksteistsõrmiksoole seinte visuaalset kontrolli. Neoplasmi avastamise korral on biopsia kohustuslik histoloogiliseks analüüsiks, samuti bakteri Helicobacter pylori tuvastamiseks. FGDS on „kullastandard“ mao- ja kaksteistsõrmiksoolehaiguste diagnoosimisel.
- Laparoskoopiline uuring. See on ette nähtud, kui on tuvastatud suur neoplasm, millel on tõenäoline kasv naaberorganites.
Kui patsient leidis bakterid Helicobacter pylori, seab see maohaiguste (gastriit, haavand, vähk) ohtu. Sel juhul on vajalik kohustuslik antibiootikumravi, samuti seedetrakti hoolikam jälgimine.
Emakakaelavähk
Valdav enamus naiste suguelundite piirkonna pahaloomulistest haigustest on asümptomaatilised või väiksemate sümptomitega kuni hilisemate staadiumiteni. Seetõttu algab nende ennetamine iga-aastase günekoloogilise uuringuga, sõltumata kaebustest.
Kohustuslik esmane läbivaatus - läbivaatus peeglitega günekoloogi toolis. Selle tulemuste kohaselt võtab arst täiendavaid meetmeid.
Günekoloogilise uuringu osana võtab arst patsiendilt tsütoloogia saamiseks määrdumise - see on emakakaelavähi ja vähieelsete seisundite sõeluuring. Kui määrdumistulemused näitasid ebatüüpiliste või pahaloomuliste rakkude olemasolu, tehakse histoloogiliseks analüüsiks kolposkoopia (emakakaela limaskesta endoskoopiline uurimine) koos muudetud alade prooviga.
Emakavähk
Emakakaelavähi määramise tehnoloogiad:
- Emaka biopsia.
- Hüsteroskoopia - emakakaela kanali ja emakaõõne uurimine biomaterjalse taraga optilise seadme (hüsteroskoobi) abil.
- Diagnostika kuretaaž.
Munasarjavähk
Seda diagnoositakse järgmiste meetoditega:
- Käsitsi läbivaatus - retovaginaalne või vaginaalne.
- Munasarjade ultraheli.
- CT ja MRI.
- Kasvajamarkeri test.
- Kudede laparoskoopia.
Seda tüüpi haigused on metastaaside tekkeks, seetõttu otsitakse seda sageli teistes organites..
Eesnäärmevähk
Kõige sagedamini on üle 50-aastased ja eriti 60-aastased mehed haiged. Seetõttu peavad vanemad mehed läbima eesnäärme ennetavad uuringud. Sama kehtib ka riskirühma kuuluvate inimeste kohta, eriti kui arvestada, et varased staadiumid on asümptomaatilised..
- Rektaalse sõrme uurimine.
- PSA kasvajamarkeri vereanalüüs.
Onkoloogilise protsessi kahtluse korral jätkatakse uurimist järgmiste vahenditega:
- Transrektaalne ultraheli. Tehakse läbi patsiendi pärasoole. Võimaldab teil uurida eesnäärme, seemnepõiekesi, kusiti ja ümbritsevaid kudesid.
- Multifokaalse nõela biopsia ultraheli juhendamisel. See on kõige usaldusväärsem viis eesnäärmevähi diagnoosimiseks..
Neeruvähk
Kliiniliste testide põhjal võib kahtlustada neeru pahaloomulist kasvajat.
See on vere ja ebatüüpiliste rakkude esinemine uriinis koos ESR-i ja punaste vereliblede taseme tõusuga. Vere biokeemia näitab kaltsiumi ja transaminaasi sisalduse suurenemist.
Täpsema diagnoosi saamiseks rakendage:
- Neerude ja kõhu ultraheli.
- Neeru kontrastne radiograafia.
- CT neer.
- Retrograadne püelograafia. See on neeruvaagna radiograafia, mis viiakse läbi tsüstoskoobi sisseviimisega kuseteedesse ja kontrastvärvi sisestamisega kusejuhtidesse. Värvaine liikumise ja süsteemi toimimise visualiseerimiseks kasutatakse röntgenikiirgust..
- Ultraheliga juhitav biopsia.
- Selektiivne neeru angiograafia. Tuvastab neerurakkude kartsinoomi. Neoplasmidega vaagna ei kasutata.
Neeruvähi kasvajamarkerite testid pole informatiivsed.
Millised testid teil vähiga on??
Vähktõve esinemissagedus kasvab pidevalt. Seda soodustab halb ökoloogia, halbade harjumuste levik, kantserogeensete ainete kasutamine kodus ja toiduainetes. Kuid samal ajal otsib kaasaegne meditsiin pidevalt uusi ravimeetodeid, uusi, tõhusamaid meetodeid selle kohutava haiguse diagnoosimiseks. Paljud inimesed on huvitatud sellest, milliseid teste nad vähi korral annavad, kui tõhusad nad on.?
Kasvaja markerid
Üks kõige täpsemaid vähktõve diagnoosimise meetodeid nimetatakse vähi markerianalüüsiks..
Onkomarkerid on spetsiifilised valgud, mida võib leida vähktõbe põdevate inimeste veres ja uriinis. Pahaloomulised rakud toodavad ja eritavad kasvajamarkereid vereringesse alates neoplasmi ilmumisest. Tänu sellele saab vähki diagnoosida isegi varases staadiumis..
Lisaks on kasvajamarkerite analüüsi abil võimalik vähki tuvastada, selle kasutamine võimaldab kontrollida ravi edukust. Kui inimese onkoloogia juuresolekul tehakse onkomarkeri analüüs, võib pahaloomulise kasvaja retsidiivi ennustada mitu kuud enne sümptomite ilmnemist. Lisaks võib iga valgu (tuumorimarkeri) eripära arvestades eeldada, kus haiguse keskmes on.
Seal on kasvaja markerid, mille kõrvalekalle normist näitab selgelt teatud elundite pahaloomulist kasvajat. Teisi valke leidub kasvaja erinevates kohtades. Sellises olukorras viiakse läbi põhjalik uurimine. Seetõttu kasutatakse vähi diagnoosimisel ka muid uurimismeetodeid..
Kust saada tuumorimarkerite teste? Selliseid uuringuid tehakse tavaliselt spetsialiseeritud kliinikutes, diagnostikakeskustes, onkoloogiliste dispanserite ja osakondade laborites.
Kasvajamarkerite tüübid
Iga neoplasm toodab spetsiifilise valgu. Praegu on teada umbes 200 kasvaja markerit. Kuid haiguste diagnoosimiseks kasutatakse mitte rohkem kui 20 neist.
Kõige sagedamini määravad arstid järgmist tüüpi kasvajamarkerite testid:
- Oncomarker alfa-fetoproteiin (AFP). Selle kasvajamarkeri kõrgenenud tase võib viidata primaarsele maksavähile, embrüonaalsele vähile (munandid, munasarjad), mõnede vähkkasvajate metastaasidele maksas. Kuid AFP tase tõuseb mõnikord mõne healoomulise haiguse (hepatiit, tsirroos) korral.
- Oncomarker Beta-2 mikroglobuliin (B-2-MG). Selle kasvajamarkeri analüüs on ette nähtud lümfoomi, B-rakulise lümfotsütaarse leukeemia ja hulgimüeloomi kahtluse korral. Samal ajal toimub selle kontsentratsiooni suurenemine veres neerupuudulikkusega.
- Oncomarkeri spetsiifiline eesnäärme antigeen (PSA) ja oncomarkeri vaba eesnäärme antigeen (sPSA). Need on kõige tundlikumad ja spetsiifilisemad antigeenid, mis suudavad tuvastada eesnäärmevähki..
- Oncomarkeri vähi embrüonaalne antigeen (CEA). CEA iseloomulik suurenemine mao-, pärasoole- ja jämesoole pahaloomulistes kasvajates, kopsudes, emakas, munasarjades, piimanäärmetes ja eesnäärmes. Selle kasvajamarkeri väike suurenemine ilmneb maksahaiguste, tuberkuloosi ja kroonilise neerupuudulikkuse korral..
- Oncomarker CA 125. Onkoloogianalüüsiga patsientidel on soovitatav selle markeriga testida, kui kahtlustatakse munasarjade, emaka või rinnavähki. Sageli tuvastatakse selle kasvajamarkeri suurenemine endometrioosiga naistel..
- Oncomarker mütsinilaadne glükoproteiin (CA 15-3). See on standardne rinnavähi marker..
- Oncomarker CA 19-9. Seda kasutatakse kõhunäärme, pärasoole, käärsoole, mao, sapipõie vähi diagnoosimisel. Lisaks kasutatakse teraapia kontrollimiseks kasvajamarkeri CA 19-9 analüüsi.
- Inimese kooriongonadotropiini marker (hCG). Selle suurenemine veres näitab kehas pahaloomulise protsessi arengut, kõige sagedamini munandivähk, trofoblastilised kasvajad. Tavaliselt tõuseb see hormoon rasedatel..
- Oncomarker CA 242. Kui kahtlustatakse vähki, on ette nähtud oncomarker CA 242 analüüs, kui on olemas kõhunäärme, pärasoole ja käärsoolevähi tekke oht. Selle markeri kasutamine võimaldab mõne kuu jooksul ennustada seedesüsteemi vähi taastumist.
- UBC oncomarker. See marker on spetsiifiline põievähi diagnoosimisel..
Millised testid teil vähiga on?
Lisaks kasvajamarkerite testidele on vähi diagnoosimisel ka mitmeid muid uuringuid.
Pahaloomuliste kasvajate esinemine võib osutada mõnele biokeemilise vereanalüüsi näitajale. Pahaloomuliste rakkude kasvuga moodustub intensiivselt valk, mida kannab vereringe kogu kehas. Seda valku saab tuvastada biokeemilise vereanalüüsi abil. Lisaks tuumori kahjustustele biokeemilises vereanalüüsis leitakse järgmised näitajate muutused:
- eesnäärmevähiga suureneb happelise fosfataasi aktiivsus;
- primaarsed ja metastaatilised luukasvajad soodustavad aluselise fosfataasi suurenemist;
- leukeemia või metastaasidega kasvajate esinemisel veres tõuseb laktaatdehüdrogenaasi tase.
Naiste emakakaelavähi kõige usaldusväärsem ja levinum analüüs on kahjustatud koe histoloogiline uurimine, mis saadakse biopsia abil. Mõjutatud pinna loputamise, kraapimise ja jäljendite uurimine võimaldab kindlaks teha raku koostise ning emakakaela ja tupevoolu rakulise suhte. Emakakaelavähi vähimarker on lamerakk-kartsinoomi antigeen (SCC). Kuid selle tase tõuseb ka kõrva, nina-neelu ja teiste elundite vähi korral. Emakakaelavähi varajases avastamises kasutatakse inimese papilloomiviiruse sõeluuringut.
Kui kahtlustatakse nahavähki ja melanoomi, tehakse lisaks vähimarkeritele ka dermatoskoopia. Tema abiga saab kindlaks naha moodustiste olemuse.
Mõelge, millised testid vähile antakse selle arengu hilisemates etappides:
- biopsia - morfoloogiline uuring pahaloomulise protsessi esinemise kinnitamiseks;
- endoskoopiline diagnostika (gastroskoopia, laparoskoopia, kolonoskoopia, tsüstoskoopia) - meetod kasvajakoe võtmiseks kahjustatud organi limaskesta seisundi uurimiseks ja jälgimiseks.
Onkoloog määrab igal üksikjuhul sobivad testid. Lisaks soovitab arst patsiendil uurida kasvajamarkereid ja kuidas uuringuteks korralikult ette valmistuda.
Millised vereanalüüsi näitajad näitavad onkoloogiat (vähk)
Vähkkasvajate diagnoosimine - põhjalik uurimine, kasutades spetsiaalseid instrumentaalseid ja laboratoorseid meetodeid. See viiakse läbi vastavalt näidustustele, mille hulka kuuluvad standardse kliinilise vereanalüüsi abil tuvastatud rikkumised..
Pahaloomulised kasvajad kasvavad väga intensiivselt, tarbides samal ajal vitamiine ja mineraale ning vabastades verre nende elutähtsa toimega tooteid, põhjustavad keha olulist joobeseisundit. Toitained võetakse verest, sinna satuvad ka nende töötlemise saadused, mis mõjutab selle koostist. Seetõttu leitakse ohtlike haiguste tunnuseid sageli rutiinsete uuringute ja laboratoorsete uuringute käigus.
Millised vereanalüüsid näitavad onkoloogiat
Vähktõbe võib kahtlustada tava- ja eriuuringute tulemuste põhjal. Patoloogiliste protsessidega kehas kajastuvad vere koostise ja omaduste muutused:
- üldine vereanalüüs;
- biokeemilised uuringud;
- kasvaja markerid.
Vereanalüüsi abil pole vähki võimalik usaldusväärselt kindlaks teha. Mis tahes näitajate kõrvalekalded võivad olla põhjustatud haigustest, mis pole mingil viisil seotud onkoloogiaga. Isegi tuumorimarkerite spetsiifiline ja kõige informatiivsem analüüs ei anna 100% garantiid haiguse olemasolust või puudumisest ning vajab kinnitust.
Kas üldine vereanalüüs võib kindlaks teha onkoloogiat (vähk)
Seda tüüpi laboratoorsed testid annavad ülevaate vere funktsioonide eest vastutavate põhikujuliste elementide arvust. Mis tahes näitajate vähenemine või tõus on signaal probleemidest, sealhulgas neoplasmide olemasolust. Sõrmeproov võetakse (mõnikord veenist) hommikul tühja kõhuga. Allolevas tabelis on toodud üldise või kliinilise vereanalüüsi peamised kategooriad ja nende normaalväärtused.
Analüüside tõlgendamisel tuleb arvestada, et sõltuvalt soost ja vanusest võivad näitajad varieeruda ning väärtuste suurendamiseks või vähendamiseks on ka füsioloogilisi põhjuseid.
|Nimi, ühik||Kirjeldus||summa|
|Hemoglobiin (HGB), g / l||Punaliblede komponent, transpordib hapnikku||120-140|
|Punased verelibled (RBC), rakud / l||Punane taurus||4-5x10 12|
|Värviindikaator||Aneemia diagnoosimine||0,85-1,05|
|Retikulotsüüdid (RTC). %||punased verelibled||0,2–1,2%|
|Trombotsüüdid (PLT), rakud / L||Pakkuge hemostaasi||180-320x10 9|
|ESR (ESR), mm / h||Erütrotsüütide plasma settimise kiirus||2-15|
|Valged verelibled (WBC), rakud / l||Tehke kaitsefunktsioone: säilitage immuunsus, võidelge võõraste ainete vastu ja eemaldage surnud rakud||4–9x10 9|
|Lümfotsüüdid (LYM),%||Need elemendid on mõiste "valged vererakud" koostisosad. Nende arvu ja suhet nimetatakse leukotsüütide valemiks, millel on paljude haiguste korral oluline diagnostiline väärtus||25–40|
|Eosinofiilid,%||0,5-5|
|Basofiilid,%||0-1|
|Monotsüüdid,%||3–9|
|Neutrofiilid: torkima||1-6|
|segmenteeritud||47-72|
|müelotsüüdid||0|
|metamüelotsüüdid||0|
Peaaegu kõik need vereanalüüsid onkoloogias muutuvad vähenemise või suurenemise suunas. Millele arst täpselt analüüsi tulemusi uurides tähelepanu pöörab:
- ESR Erütrotsüütide plasma settimise määr on normaalsest kõrgem. Füsioloogiliselt võib seda seletada naiste menstruatsiooni, suurenenud kehalise aktiivsuse, stressi jms kaudu. Kui aga ülejääk on märkimisväärne ja sellega kaasnevad üldise nõrkuse ja madala palaviku sümptomid, võib vähki kahtlustada..
- Neutrofiilid. Nende arv on suurenenud. Eriti ohtlik on uute, ebaküpsete rakkude (müelotsüüdid ja metamüelotsüüdid) ilmnemine perifeerses veres, mis on iseloomulik neuroblastoomidele ja muudele onkoloogilistele haigustele..
- Lümfotsüüdid Need onkoloogia parameetrid on onkoloogias tavalisest kõrgemad, kuna just see vereelement vastutab immuunsussüsteemi eest ja võitleb vähirakkude vastu..
- Hemoglobiin. See väheneb, kui esinevad siseorganite kasvajaprotsessid. Seda seletatakse asjaoluga, et kasvajarakkude jäätmed kahjustavad punaseid vereliblesid, vähendades nende arvu.
- Valged verelibled. Nagu luuüdi metastaasides, on valkvereliblede arv, nagu onkoloogiatestid näitavad, alati vähenenud. Seejärel nihkub leukotsüütide valem vasakule. Erineva lokaliseerimisega neoplasmid põhjustavad kasvu.
Tuleb meeles pidada, et hemoglobiini ja punaste vereliblede arvu vähenemine on iseloomulik rauapuudusest põhjustatud tavalisele aneemiale. Põletikulistes protsessides täheldatakse ESR-i suurenemist. Seetõttu peetakse selliseid onkoloogia märke vereanalüüsi teel kaudseteks ja vajavad kinnitust.
Biokeemilised uuringud
Selle iga-aastase analüüsi eesmärk on saada teavet ainevahetuse, erinevate siseorganite töö, vitamiinide ja mineraalide tasakaalu kohta. Informatiivne on ka onkoloogia biokeemiline vereanalüüs, kuna teatud väärtuste muutmine võimaldab teha järeldusi vähkkasvajate olemasolu kohta. Tabelist saate teada, millised näitajad peaksid olema normaalsed.
Biokeemiline vereanalüüs võib vähki kahtlustada, kui järgmised väärtused pole normaalsed:
- Albumiin ja üldvalk. Need iseloomustavad valkude üldkogust vereseerumis ja peamise valgu sisaldust. Arenev neoplasm tarbib aktiivselt valku, seega on see näitaja märkimisväärselt vähenenud. Kui maks on kahjustatud, täheldatakse puudust isegi hea toitumisega.
- Glükoos. Reproduktiivse (eriti naiste) vähk, maks, kopsud mõjutavad insuliini sünteesi, pärssides seda. Selle tulemusel ilmnevad suhkruhaiguse sümptomid, mis kajastab vere biokeemilist analüüsi vähi korral (suhkru tase tõuseb).
- Leeliseline fosfataas. See suureneb esiteks luukasvajate või neis esinevate metastaaside korral. Võib näidata ka sapipõie, maksa onkoloogiat.
- Karbamiid. See kriteerium võimaldab hinnata neerude funktsioneerimist ja kui see on kõrgendatud, on elundi patoloogia või kehas valgu intensiivne lagunemine. Viimane nähtus on iseloomulik kasvaja joobeseisundile..
- Bilirubiini ja alaniini aminotransferaas (AlAT). Nende ühendite arvu suurenemine annab teada maksakahjustustest, sealhulgas vähist.
Vähi kahtluse korral ei saa diagnoosi kinnitamiseks kasutada biokeemilist vereanalüüsi. Isegi kui kõigis loendustes on kokkusattumus, on vaja täiendavaid laboratoorseid uuringuid. Vere otsese annetamise osas võetakse see veenist hommikul ja eelmisest õhtust on võimatu süüa ja juua (on lubatud kasutada keedetud vett)..
Põhianalüüs
Kui onkoloogia biokeemiline ja üldine vereanalüüs annab ainult üldise ettekujutuse patoloogilise protsessi olemasolust, siis kasvajamarkerite uuring võimaldab teil isegi kindlaks teha pahaloomulise kasvaja asukoha. See on vähktõve vereanalüüsi nimetus, mille käigus tuvastatakse spetsiifilised ühendid, mille produtseerib kasvaja ise või organism vastuseks selle olemasolule.
Kokku on teada umbes 200 kasvajamarkerit, kuid diagnoosimiseks kasutatakse veidi üle kahekümne. Mõned neist on spetsiifilised, see tähendab, et nad viitavad konkreetse organi kahjustusele, samas kui teisi saab tuvastada erinevat tüüpi vähi korral. Näiteks on alfa-fetoproteiin onkoloogias tavaline kasvajamarker, seda leidub peaaegu 70% -l patsientidest. Sama kehtib ka CEA (vähi-embrüonaalne antigeen) kohta. Seetõttu uuritakse kasvaja tüübi määramiseks verd üldiste ja spetsiifiliste kasvajamarkerite kombinatsiooni abil:
- Valk S-100, NSE - aju;
- CA-15-3, CA-72-4, CEA - kahjustatakse piimanäärmeid;
- SCC, alfa-fetoproteiin - emakakael;
- AFP, CA-125, hCG - munasarjad;
- CYFRA 21–1, CEA, NSE, SCC - kopsud;
- AFP, CA 19-9, CA-125 - maks;
- CA 19-9, CEA, CA 242 - magu ja kõhunääre;
- CA-72-4, CEA - sooled;
- PSA - eesnääre;
- HCG, AFP - munandid;
- Valk S-100 - nahk.
Kuid kõigi täpsuse ja infosisuga on onkoloogia diagnoosimine kasvajamarkerite vereanalüüsi teel esialgne. Antigeenide olemasolu võib olla märk põletikulistest protsessidest ja muudest haigustest ning suitsetajatel on CEA alati kõrge. Seetõttu ei tehta diagnoosi ilma instrumentaaluuringute kinnituseta.
Kas vähi korral saab olla hea vereanalüüs?
See küsimus on loogiline. Kui kehvad tulemused ei kinnita onkoloogiat, kas saab olla vastupidi? Jah, see on võimalik. Analüüsi tulemust võib mõjutada kasvaja väiksus või ravimite manustamine (arvestades, et iga tuumorimarkeri jaoks on olemas konkreetne ravimite loetelu, mis võivad põhjustada valepositiivseid või valenegatiivseid tulemusi, tuleks patsiendi võetud ravimitest teavitada raviarsti ja labori töötajaid)..
Isegi kui vereanalüüsid on head ja instrumentaalne diagnostika ei andnud tulemust, kuid valu osas on subjektiivseid kaebusi, võime rääkida ekstraorgaanilisest kasvajast. Näiteks tuvastatakse selle retroperitoneaalne sort juba neljas etapis, enne mida ta peaaegu kunagi ei lubanud enda kohta teada saada. Samuti on oluline vanusefaktor, sest ainevahetus aeglustub aastatega ja antigeenid sisenevad vereringesse liiga aeglaselt.
Millised vererakud näitavad onkoloogiat naistel
Vähktõve risk on mõlemast soost umbes ühesugune, kuid õiglasel poolel inimkonnast on veel üks haavatavus. Naiste reproduktiivsüsteemil on suur vähirisk, eriti piimanäärmed, mis viib rinnavähi esinemissageduse 2. kohale kõigi pahaloomuliste kasvajate hulgas. Emakakaela epiteel on ka pahaloomulise degeneratsiooni aldis, seetõttu peaksid naised vastutama uuringute eest ja pöörama tähelepanu järgmistele testide tulemustele:
- OAC onkoloogias näitab punaste vereliblede ja hemoglobiini taseme langust, samuti ESR-i tõusu.
- Biokeemiline analüüs - glükoosisisalduse suurenemine tekitab siin muret. Sellised diabeedi sümptomid on eriti ohtlikud naistele, kuna need muutuvad sageli rinna- ja emakavähi esilekutsujaks.
- Kasvajamarkerite suhtes testimisel näitab SCC antigeenide ja alfa-fetoproteiini samaaegne olemasolu emakakaela kahjustuse ohtu. Glükoproteiin CA 125 - endomeetriumi vähi oht, AFP, CA-125, hCG - munasarjad ja CA-15-3, CA-72-4, CEA kombinatsioon viitab sellele, et kasvaja võib lokaliseeruda piimanäärmetes.
Kui analüüsides on midagi murettekitavat ja algstaadiumis on iseloomulikud onkoloogia tunnused, ei tohiks arsti visiiti edasi lükata. Lisaks peate vähemalt kord aastas külastama günekoloogi ja regulaarselt kontrollima ise rindkere. Need lihtsad ennetavad meetmed aitavad sageli vähki varases staadiumis tuvastada..
Kui on vaja kasvajamarkereid?
Uuring tuleks läbi viia pikaajalise heaolu halvenemisega nõrkuse, pideva madala temperatuuri, väsimuse, kehakaalu languse, ebaselge tekkega aneemia, laienenud lümfisõlmede, tihendite väljanägemise tõttu piimanäärmetes, moolide värvuse muutuse, seedetrakti toimimise muutustega, millega kaasneb vere väljavool pärast roojamist, pealetükkiv köha ilma nakkusnähtudeta jne..
Täiendavad põhjused on:
- vanus üle 40;
- onkoloogia perekonna ajaloos;
- biokeemilise analüüsi ja UAC näitajate normist ületamine;
- mis tahes elundite või süsteemide valu või pikaajaline talitlushäire, isegi vähesel määral.
Analüüs ei võta palju aega, aidates samal ajal eluohtlikku haigust õigeaegselt tuvastada ja ravima seda kõige vähem traumeerivatel viisidel. Lisaks peaksid sellised uuringud muutuma regulaarseks (vähemalt kord aastas) neile, kellel on onkoloogiaga sugulased või kes on ületanud neljakümne aasta vanusepiiri.
Kuidas valmistuda kasvajamarkerite testiks?
Veri antigeeni testimiseks annetatakse veenist hommikul. Tulemused antakse välja 1–3 päeva jooksul ja usaldusväärsemaks saamiseks peate järgima teatud soovitusi:
- ei söö hommikusööki;
- ära võta eelõhtul mingeid ravimeid ja vitamiine;
- kolm päeva enne vereanalüüsi abil vähi diagnoosi panemist välistage alkohol;
- ärge sööge rasvaseid ja praetud toite eelmisel päeval;
- päev enne uuringut, et välistada raske füüsiline koormus;
- ärge suitsetage hommikul sünnituspäeval (suitsetamine suurendab CEA-d);
- nii et kolmandate osapoolte tegurid ei moonuta näitajaid, ravib kõigepealt kõik nakkused.
Pärast tulemuste saamist ei tohiks teha mingeid iseseisvaid järeldusi ja diagnoose teha. See vähivastane vereanalüüs pole 100% usaldusväärne ja nõuab instrumentaalset kinnitust.
Millal vähki kontrollida ja kuidas seda teha
Onkoloog räägib riskiteguritest ja onkoloogia ennetamise meetoditest
Vähk on salakaval haigus, mille mõned vormid võivad sageli pikka aega areneda selle kandjale märkamata. 2015. aasta statistika kohaselt diagnoositi Venemaal haiguse esimesel etapil 27,5% pahaloomulistest kasvajatest, teises etapis 26,2%, kolmandas 20,1%, viimases, neljandas etapis 26,2% pahaloomulistest kasvajatest. Mida varem on haigust võimalik tuvastada, seda suuremad on võimalused selle vastu edukaks võitluseks.
Onkoloog Ekaterina Tšernova rääkis ajalehele The Village, kuidas mõista, et teil on aeg kontrollida vähktõbe ja milliseid teste tuleks teha, et saada kehas toimuva kohta täielikku teavet.
Tšernova Jekaterina Valerevna
Arstiteaduste kandidaat, projekti OncoStop onkoloog-kirurg-mammoloog
Miks tuleb teid kontrollida, isegi kui miski ei häiri
Vähk on pahaloomuline kasvaja, mis moodustub keeruka mitmeetapilise protsessi tulemusel, mille käigus muudetakse normaalsed rakud kasvajarakkudeks. Lihtsustatud kujul näeb see välja selline: normaalsed rakud -> vähieelne -> vähk. Lisaks hakkavad kasvajarakud kontrollimatult ja kiiresti paljunema, kasvaja kasvab lähedalasuvateks kudedeks ja struktuurideks ning üksikud pahaloomulised rakud levivad kaugetesse elunditesse ja kudedesse, moodustades metastaasid. Vähk võib areneda ükskõik millises elundis ja läbib selle arengus neli etappi..
Algstaadiumis vähk reeglina ei avaldu ja selle avastamine on uurimise käigus enamasti juhuslik leid. Seetõttu on väga oluline regulaarselt kontrollida kogu organismi. Lubage mul teile meelde tuletada, et vähk on üks peamisi surmapõhjuseid kogu maailmas - 2015. aastal suri selle tagajärjel 8,8 miljonit inimest..
Üldised vähiriski tegurid
Tubaka tarbimine, sealhulgas sigareti suitsetamine (sealhulgas kasutatud suitsetamine), suitsetamata tubaka tarbimine
GBD 2015 riskifaktorite kaastöötajate andmetel on tubaka tarbimine suurim vähktõve riskitegur, moodustades ligi 22% kogu maailmas vähisurmadest..
Ülekaal või rasvumine
Ebatervislik, vähese puu- ja köögivilja tarbimine
Vähenenud füüsiline aktiivsus või selle puudumine
HPV nakkus (inimese papilloomiviirus)
Nakkus B-, C-hepatiidi või muude kantserogeensete infektsioonidega
Ioniseeriv ja ultraviolettkiirgus
Linnade õhusaaste
Tubade suitsetamine, mis tuleneb tahke kütuse kasutamisest kodudes
Varasema seisundi tingimused
Enneaegsed muutused on erinevad. Eraldatud on kohustuslik vähieelne - varase onkoloogilise patoloogia staadium, mis varem või hiljem muutub vähiks. Need muutused vajavad radikaalset ravi. Samuti on isoleeritud valikuline vähivorm, mis ei pruugi tingimata muutuda pahaloomuliseks kasvajaks, kuid see nõuab enda hoolikat jälgimist.
Näiteks maovähi tekke võimalike põhjuste hulgas on pikaajaline krooniline gastriit, eriti atroofiline gastriit, Menetrie tõbi. Patsienti häirivad valu ja ebamugavustunne ülakõhus pärast söömist, pikaajaline kõrvetised, röhitsemine pärast söömist. Valikulised soolestiku eelkäijaks on haavandiline koliit ja Crohni tõbi.
Kui me räägime naha vähieelsetest seisunditest, peab patsient jälgima kehal olevate moolide arvu, suurust, värvi, sümmeetriat. Nende sümptomite mis tahes muutused, samuti valu ja verejooks mooli piirkonnas on olulised sümptomid ja vajavad viivitamatut arstiabi..
Naiste suguelundite vähieelsete haiguste hulka kuuluvad tugev düsplaasia, vulva ja emakakaela leukoplakia, naiste suguelundite polüübid, emakakaela tsikatriciaaldeformatsioon ja muud haigused.
Piimanäärmete vähieelne seisund on atüüpia tunnustega piimanäärmete epiteeli vohamine. Rinnavähi tekkeriski märkimisväärselt suurendavate tegurite hulka kuulub koormatud pärilikkus. Kui naisel on lähedase sugulussuhtega sugulasi, kellel on enne menopausi algust välja arenenud rinnavähk, on vaja konsulteerida onkoloogi ja geneetiku juures. On väga oluline, et uuriksite iseseisvalt regulaarselt piimanäärmeid oma kätega. Menstruaaltsükli esimeses faasis on soovitatav seda enesekontrolli läbi viia iga kuu.
Kõige sagedamini surevad järgmised vähid (aastas):
kopsuvähk - 1,69 miljonit inimest
maksavähk - 788 000 inimest
käärsoole- ja pärasoolevähk - 774 000 inimest