Kodulugu 17 ja uus pereliige
Alustame siis algusest. Väga sündmusterohke nädalalõpp oli. Meile lisandus neljapäeva õhtul uus lapseke Nora. Nora on pisike kokkerspanjeli beebitüdruk ja meil on senini olnud hästi. Sööb, magab, pissibkakab, jälle sööb ja magab. Kogu selle rutiini sisse mahub väga aktiivne mänguaeg ning ausaltöeldes on ta meie armsasse pereellu toonud mahukalt naeru ja rõõmu. Kassipreili Ellie kohaneb olukorraga tasapisi, kuigi jah, eks ta ole omajagu ärritunud ja veitsa turris, et keegi teine tema "valdustele" tunginud on. Aga tänasel hommikul on suur erinevus neljapäeva õhtuga, nüüd on tal siiski huvi asja vastu tekkinud ja päris pöördesse enam ei lähe. Vastutasuks tema tolerantsusele laseme tal nüüd kaisus magada öösiti, mida ta meelsasti ära kasutab, magades meie jäsemetel ja meie kahe vahel nagu totaalne tank. Selline on see meie lemmikloomade pool hetkeseisuga.
Laupäeva hommikul oli plaan minna Lätti ja nii see tehtud saigi. Söötsime loomadel kered täis, tegime mõned mängud ja meist nad koju magama jäidki. Mul muidugi süda tilkus verd et no kuidas kutsubeebi hakkama saab jne. Nagu pärast selgus siis kõik oli hästi ja eks ta peabki harjuma, et me käime ju tööl ning olema seejuures kassiga kahekesi. Kokkuvõtvalt võib öelda, et Depos käimine tasus end täiega ära. Me võitsime rahas ikka meeletu summa, sest isegi kütuse kulu oli sinna minimaalne, kuna pole see vahemaa Tartust Valmierasse üldse pikk. Me läksime sinna tegelikult plaaniga saada vannituppa plaadid ja ahju uks ning välisuks. Tutvusime eelnevalt hindadega Eesti pool ka, et olla kindlad, et sealne ost ikka on sääst. Uskumatu, et saime kõik ja rohkemgi veel!
* Plaanisime osta ahjuukse, kuna koos südamikuga oli Eesti pool hind täiesti talumatult kõrge. Kui me Eestist oleks sobivate mõõtudega ahjuukse saanud ca 350 euri eest, siis Depost saime ahjuukse koos südamikuga 260 euri eest. Mida värki.
* Vannituppa me põranda plaate ei saanud, küll aga saime väga ilusad seinaplaadid, mis on sellised pruunikas-kreemikatest pisikestest ümmargustest kividest tehtud. Ruutmeetri hind oli 7,40...miskit euri ja Eesti hinna kohta ei oska kommenteerida, sest ei ole siinpool selliseid üldse leidnud.
* Välisukse saime! Kui siinpool arvestasime korraliku ja turvalise ukse ostu jaoks ca 400 euri, siis Depost saime välisukse 160 euriga. Lukustab kolmel tasandil ning ülevalt ja alt ka, ukse enda sees on uksekell ning lingil valgusti, uks on tõesti VÄGA korralik ja seda raha oli natuke piinlik isegi maksta, kuid noh! Selline rahaline võit.
* Siis me ostsime veel kaablit päris palju ning elektrikapi. Nende hinna erinevust ma ei oska öelda, kuid oli Alari sõnul siiski odavam ja kuna nii või naa oli neid vaja, siis ostsime üksiti need ka ära.
* Me saime vetsupoti. Arvestasime selle peale ca 100+ euri, kuid Depost saime sobiva äravooli lahendusega korraliku poti 35 euriga. KOLMEKÜMNE VIIE EUROGA! Vägev.
* Alguses plaanisime põranda talade peale (villa alla) panna osb'i plaadi, kuid sealt leidsime tugevdatud pealse ja alusega peno paneelid, ruudu hind oli seal 1,75 ja see oli meie jaoks üli hea leid. Piisavalt tugev materjal, et villa kanda ning samas ka hind oli väga hea. Kuna meil oli pealt luugiga järelhaagis ka ikka ühes meiega, siis võtsime neid ka 5 pakki kaasa, mis peaks meie pinna kenasti ära katma.
Igatahes tuli meile see Depos käimine igati kasuks. Nii palju kui maksime, umbes nii palju ka rahaliselt võitsime. Plaanime puhkuse aeg tagasi minna, et sealt boiler ja valamu ja kööki kubu ja pliit ja ahi osta, sest ka nende hinnad olid väga head võrreldes siinsetega.
Laupäeval kui kell 4 tagasi Tartu jõudsime, siis musutasime oma loomakesed üle, söötsime ja veits kasisime pinda pisikese preili järel, pakkisime asjad ühes loomadega kokku, istusime uuesti autosse ja sõitsime maale. Alar hakkas kraami auto ja käru pealt maha tassima, mina jamasin kutsikaga ja kastsin peenrad ära. Suure töötegemiseni laupäeva õhtul lihtsalt füüsiliselt ei jõudnudki.
Pühapäeval panime kassi ämma ja äia juurde aeda koos teise kassiga, Nora võtsime endaga kaasa maja juurde. Lasin tal seal hoolega ringi joosta ja magamise ajaks panime ta aedikusse, mille reede õhtul Kika loomapoest leidsime, üli mugav lahendus- koeral on ruumi nii pesa kui murupinna jaoks, on piisavalt kõrge. Muidu hoiame teda hoovis lahti, sest ta ei jää sammugi maha, aga uinaku ajal panime oma aeda, kus ta kenasti olema õppis ning siis sain rahumeeli ka maja ja kõrvalhoone taga toimetada, ilma et muretseks, kas koer ikka alles on, kui ta näiteks lahtiselt kuskil seina ääres tukuks. Nii, mis me siis tegime? Alar lammutas eeskoridori põranda ja lae ära, sest uus uks on teise mõõduga võrreldes vanaga ning samuti põrand tõuseb oluliselt kõrgemale, seega oli tal ukse ette saamisega tükk tööd. Mina nii kaua otsustasin, et ehitan väikese terrassi. Suure terrassi ehitamine jääb rahalist poolt arvestades kindlasti järgmise aasta suvesse, kuid kuna hetkel oli võimalus kasutada ära eeskoridori põrandalt võetud lauad ja talad, siis mõeldud-tehtud! Alar aitas ära mõõta raami ja siis ma hakkasingi ise ühest otsast peale. Tegin isegi trepi ( mida Alar pärast aitas veits tugevamaks toestada :D ). Pühapäeva õhtul kella poole 8ks oli meil uus uks ees, terrass valmis ning aed ka korras. Lõunasöögi ajal viisime koera tuppa, söötsime kõhu täis ja jätsime ta mõneks tunniks siis tuppa, kuniks ma murutraktoriga muru ära niitsin.
Tegus nädalavahetus oli. Kui arvestada et kogu laupäevane päev kulus ostlemisele Depos, siis tegelikult jõudsime päris palju ikkagi tehtud. Õhtul kella poole 10 ajal Tartu tagasi jõudes oli küll selline tunne, et no kuhu see nädalavahetus nüüd jälle kadus, kuid eks neid osturetki on vaja ka vahepeal ikkagi teha, sest kuidas sa ehitad, kui pole materjali millega ehitada. Nüüd lähme neljapäeva õhtul maale ja jääme sinna puhkuse lõpuni koos koera ja kassiga. Puhkuse viimaseks päevaks peavad asjalood olema nii kaugel, et saame seinad ära värvida ja sellest järgmisel nädalavahetusel SISSE KOLIDA! :) Unistama peab suurelt.
Tuletan ka meelde, et meid saab jälgida Instagramis @meieelu_blogi nime alt :)