Viimasel ajal sulg ei jookse. Jutustada oleks palju, aga kuidagi nagu ei saa alustatud ja tahaks siit-sealt kirjutada, et kokku neid erinevaid mõtteid ja teemasid on üsna raske panna. Ja lisaks olen pigem soovinud teha hala-postitusi, sest kuigi mul on armastav mees, kaks vahvat tütart, võimalus saada kolmas laps ja olla ootuse ajal kodune, nautida iga päev õues siravat kaunist päikest, jalutada end oimetuks, veeta aega kaunites välikohvikutes, siis ometi tahaks ma vaid halada ja vinguda. Jah, ma panen oma vinguvad emotsioonid kõik raseduse arvele.
Leidsin endale vastava kirjelduse,mõeldud raseda naise mehele:
Mõnel päeval ei tea Te enam, mida arvata. Just äsja naeris naine veel südamest ja järgmise lauluga raadiost ulub nutta nagu väike beebi. Õnnetusehunnik võib muutuda täielikuks Nõia-Ellaks, kes pole millegagi rahul ja Teid kõiges süüdistab. Ärge üritagegi sellest aru saada! Võtke seda nii, nagu ta on. Teie naine on hetkel hormooniliste, kehaliste ja hingeliste muutuste keerises ning samamoodi segaduses. Kuulake teda, kallistage, võtke koos midagi toredat ette – see kõik aitab hea tuju loomiseks kaasa. Kui aga tõesti lained pea peal kokku löövad, siis pigem tõmmake ennast tagasi ja varjuge, pole mõtet tüli tekitada ja vaidlustesse laskuda. See ei too kasu ei Teile ega Te naisele, veelgi vähem sündimata lapsele.
See Nõia-Ella tunne on pidev. Õnneks on mul parim sõbranna ka lapseootel ja saame koos nõiad olla ja lohutada, et pool teed veel käia sellisena ja siis mõned kuud veel pealegi, sest värskeks emaks saamine veel hormoone koheselt ei taanda.
Ühesõnaga ma juba hirmuga mõtlen, et mis saab kui on augustikuu ehk kui rasedus on peaaegu lõpus, kuumus tapab ja kehavormid on hiiglaslikud. Ma olen juba praegu viienda kuu pealt nii suur, et riided on väikeseks jäänud – pluuside alt punnitab kõht välja ja püksid ei lähe enam eest kinni.
Just tulime maalt ämma juurest. Olime parasjagu õues ilma nautimas, kui ämm tuli toast mõne paari pükstega, et äkki ma tahan endale. Vorpis püksid käe otsas lahti ja vaatasin ning mõtlesin endamisi, issand, need ju suured! Proovi jalga, proovi jalga kõlas ämma suust. Tõmbasin siis sealsamas püksid jalga, olles kindel, et nendesse ma upun. Aga nagu arvata juba võite olid need püksid mulle täiesti parajad!!!! Proovisin ka teist paari pükse, need olid pisut suuremad, aga ämm arvas, et ma lähen ju veeeeel suuremaks, seega pakkigu ma need ka kaasa endale.
Loomulikult ma saan mõistusega aru, et lapseootel naine kasvab ja paisub, kuid midagi pole teha – naise aju on juba kord selline, et kehavormide ja kaalu teema on aktuaalne koguaeg kuskil ajusopis, mis vahepeal lööb tugevalt välja.
Lisaks vaatad rasedaid, kes võtavad juurde vaid kõhu arvelt ja muu keha on justkui missil, siis on küll hetk, kui pean jõuga endale sisendama, et inimorganismid on erinevad ja sul ju tegelikult juba neljas rasedus, mis kõik on kehale ja organismile oma jälje jätnud.
Raseda naise mehele:
Raseduskuude jooksul muutuvad Teie naise kõht ja talje päris märgatavalt. Tagumik ja reied talletavad nüüd lisa rasva ja vett, evolutsiooniliselt tingitud ja lihtsalt igaks juhuks. Paljud naised tunnevad ennast seetõttu eriti lõpufaasis ebaatraktiivsena, neile ei meeldi nende keha enam ning pelgavad, et Teile on tema paisunud olek vastumeelne. Mida Teie naisel nüüd vaja on? Imetlege tema ümarusi ja kiitke, kui ilus tulevane ema ta on! Suurenenud rinnad on võrgutavad ja laske tal ennast tunda piltilusana. Pärast sünnitust enamasti lisakilod ka kaovad sama kiiresti, nagu nad tulid.
Mõne päeva pärast ootab LA ultraheli, kus üldiselt saab lisaks kõigele muule teada ka lapse soo. Panused on tehtud – mees arvab, et tuleb taas tüdruk. Mina miskipärast arvan, et poiss tuleb. Tütred vist ootavad väikest venda endale. See aga selgub paari päeva pärast, kes meie perre nii väga tulla soovib. 🙂
Ahjaa- kõrvetised ka kimbutavad juba viimased nädal aega. Õudne, nii vara! Kuid praegu on kõrvetised üsna talutavad olnud ja Rennie järgi pole haaranud veel. Kuigi eelmise rasedusega Renniest suurt abi polnud ja suutsin hoopis paki soodat raseduse peale ära juua!!!
Ma nüüd lähen sätin end riidesse parem ja teen näo pähe, väljas kaunis suvine kevadilm, võtaks kuskilt kohvi kaasa ja piiluks Karlovas teiste õitsevatesse aedadesse! Kõik õitseb! Köögis ootab ka hunnik rabarberit koogi sisse minekut, aga teate, ei viitsi küpsetada pliidi ees, vaid lähen vaatan ehk leian kuskilt kohvikust mõne ahvatleva rabarberikoogi hoopis!
Mõned nädalavahetuse toidupildid