See n2dal oli eriti lyhike, just t88 m6ttes ja juba neljap2eva 6htul olime valmistumas pikemaks puhkuseks. Kuna olid ju ka Munadepyhad ees, olin j6udnud meile kylmikusse erinevat magusat ja v2rvilist n2nni koguda. Ja et mul on ka uus m2nguasi, siis veetson korraliku aja neid v2rvilisi maiustusi s2ttides ja oma pyhade pilti komponeerides. Seega, kui Mike l6puks koju j6udis ja tegi ettepaneku pubisse minna, hakkas meil kibe kiire. Noh esiteks ei j6udnud mina kohe end kl6psimise reziimilt pesemise ja enda s2ttimise rezimiilile ymber lylitada ja teiseks tundus kohutavalt palju aega ka olevat. Mitte et siin ju on pubide k88gid lahti ainult loetud tunnid ja kui sa ei j6ua 6igeks ajaks midagi tellitud, siis j22bki kere heledaks. Yhes6naga, hakkas meil korraga eriti kiire. Kuna mina saan ju pagari2ris palka sulas, siis koukisin oma ymbrikukese lahti ja panin paar rahat2hte oma kotikesse. Nii asutasimegi endid minekule. Olgu siinkohal 8eldud, et v2ga meeleolukas neljap2eva6htu ja terve n2dalavahetus oli meil, sest pyhade puhul tulid minu kaks eestlasest tuttavat meile kylla.
No ja saabub k2tte pyhap2ev. Oleme p2ris kudenud r2imede moodi ja unistame ainult voodis filmide vaatamisest, sest yle pika aja olime p2ris seltskondlikud ja seda mitu p2eva/6htut jutti. Siiski kripeldas mul sees, et kuigi neljap2eval sai rahaymbrik lahti tehtud, ei ole mul yhtegi m2lestust sellest, mis ymbrikust edasi sai. Olin aegajalt terve n2dalavahetuse selle peale m6elnud, ent konkreetselt veel otsima ei hakanud (meil oli muudki paremat teha). P2rast kylaliste lahkumist v6tsin otsimise t6sisemal k2tte – k2isin kergelt yle nii elutoa p6randa, kui reede hommikul k88gilaualt koristatud t2htsate paberite ja muude ajakirjade virna ning ka magamistoas vaatasin veidike pikemalt ringi. No esimene otsing ei andnud tulemust. Syvenesin seega rohkem p6hjalikku otsimisse ning katsusin mitmed korrad l2bi veel enda seljakoti erinevad taskud (sest on ju seljakott minu igap2evane reisikaaslane), Mike’i seljakoti (nii igaks juhuks. Ymbrikut ei leidnud, aga mitu p2eva igatsetud inhalaatori kyll), oma pesusahtli, Mike pesusahtli, isegi magamistoa kappide tagused ja alused ning voodi ymbruse vaatan yle, kuid edutult.
Selleks hetkeks oli v2ike paanika tekkimas. Ei olnud tegu kyll suurema summaga ehk lyhikese n2dalat6ttu oli ka t88tunde v2hem, kuid palk on palk ja sellest niisama oma lolluse t6ttu ilma j22da ei ole yldse naljakas. Mike sai ka aru, et midagi on valesti ning alustasime otsinguid uuesti – elutuba ning diivaniymbrus, k88k ning selle kapitagused, magamistuba, isegi pesumasinas k2isime vaatamas, et 2kki ma panin meeltesegaduses ymbriku oma pykstetaskusse neljap2eval ja sai siis ymbrik koos pykstega reedel pestud, aga ei. K2isime yle juba ka ebat6en2olised kohad nagu vannituba ja kosmeetikakotikesed, igaksjuhuks kontrollisin k6ikide pesus olnud riiete taskud yle, Mike koukis meie voodi alt v2lja sinna reedehoomikuse koristuse k2igus pandud matkavarustuse, et 2kki nende asjade vahel ymbrik end peidab. Muidugi vaatas ta enda k6ik riidesahtlid yle, et 2kki pani ise neljap2eva 88sel kojusaabudes ymbriku potensiaalsete v66raste kylaliste eest peitu. No ei olnud kuskil. K2isime l2bi k6ik erinevad v6imalikud versioonid, mis juhtuda v6is ning veepinnale j2id hulpima kolm k6ige t6en2olisemat:
1 – kui meie oline neljap2eva 6htul 2ra, tuli keegi meie maja juurde, astus uksest sisse (sest meie oma uksi ei saa lukusta) ja v6ttis k88gilaualt ymbriku kaasa. See tundus imelik, sest miks peaks keegi varastama vaid raha, kui meil on maja muud tehnikat ka t2is. Lisaks j2tsime etten2gelikult paar tuld majas p6lema ning ka Mike’i t88auto seisis veranda ees, seega igale suvalisele m88dujale j2i mulje, nagu oleks keegi siiski kodus. Sellisel juhul v6in ma heaga hyvasti j2tta oma sellen2dalasele teenistusele.
2 – kui ma neljap2eval ymbriku lahti koukisin ja m6ned rahat2hed v6tsin, siis panin ylej22nud ymbriku endale taskusse kaasa, nii igaks juhuks. Ymbrik aga ilmselt kukkus siis kuskil taskust v2lja ja keegi leidis selle yles. Sellisel juhul on v2ga v2ike t6en2osus, et ma seda raha veel kunagi yldse n2en.
3 – kui ma reede hommikul maja koristasin ja muuhulgas ka k88gilaua peal korda l6in, oli ymbrik ikkagi seal, kuid viskasin selle meeltesegaduses prygikasti. Prygi viisime suuremas koguses prygiauku laup2eva hommikul. Seega, kui t6esti selline asi juhtus, oli t2itsa v6imalik oma rahat2hed veel k2tte saada.
Arutasime Mike’ga l2bi erinevad v6imalikud versioonid ning otsustasime minna prygiauku kontrollima. Eks see veidike keerukas ettev6tmine ole, sest nimetatud prygiauku viivad oma j22tmed 3 majapidamist, seda k2ivad revideerimas m6ned metsikud loomad ja yleyldiselt ega sa ikka j2ta ju meelde, millisesse nurka sa oma v2rske prygi viskad. Aga olime piisavalt meeleheitel, et minna. No oma 10 minutit patseerisime ringi ja l6ikasime katki k6ige v2rskemana n2ivad prygikotid, kuid tulemusteta. S6itsime koju tagasi ning olime ikka veel h2mmingus, et selline asi on justkui 6hku haihtunud. Seega 0tsustasime otsimisse teha pausi ja vaatasime hoopis filmi.
Umbes kaks tundi hiljem ei andnud ikka veel mulle rahu, et kuidas ma olin suutnud selle ymbrikukese ikka korralikult kuhugi 2ra panna. Kohe yldse ei tundunud t6en2line, et keegi meie majja niisama tuli (sa pead ikka v2ga teadlik olema, et suurest teest 6 km eemal on maja, kus keegi elab aga hetkel ei ole kodus). Samuti m2letasin oma neljap2evast m6ttek2iku, et v6tsin raha ymbrikust kuid ymbrikut kaasa ei v6tnud, sest pole ju vaja niisama raha laristada. Seega PIDI ymbrik majas olema, mist6ttu kordus sama stsenaarium mis m6ned tunnid hiljem ning keerasime peaasjalikud uuesti majas k6ik kohad pea peale. Endiselt tulemusteta. Yha rohkem hakkas hulumeelse t6ena tunduma see, et ma ikka olin oma raha prygikotti pannud. L2ksime uuesti prygiauku ning seekord ei pidanud Mike kahte sammu ka astuma, sest k6ige tee22rsemas kotikeses kumas tumekollane paberike l2bi. L2hemal vaatlusel selgus, et tegu oligi minu ymbrikuga ning raha ilusti k6ik alles. Milline kergendustnne mind valdas. Eriti teades veel, et uuel n2dalal paneb Mike ilmselt kogu prygile tule otsa ja siis v6isin ma t6esti ainult und n2ha oma aarde leidmisest 😀 Seekord l6ppes meie aarde jaht edukalt, lihtsalt ei ole vaja ise endale liigset stressi ja hale juuksekarvu tekitada (just, karm t6de on see, et olen ka mina oma esimesed hallid karakesed peas leidnud)