Hüpertensioon on veresoonte vererõhu pikaajaline ja püsiv tõus, mis põhjustab hemodünaamilisi häireid. Normaalse süstoolse vererõhu (BP) ülemine lävi on 140 mm Hg. Art., Diastoolne – 90 mm RT. Art. Seda taset saab säilitada antihüpertensiivsete ravimite pideva kasutamise korral.
Veenilaiendid on kergesti kõrvaldatavad ilma operatsioonita! Selleks kasutavad paljud eurooplased Nanovein. Fleboloogide sõnul on see kiireim ja tõhusam viis veenilaiendite kõrvaldamiseks!
"Nanovein" on peptiidgeel veenilaiendite raviks. See on veenilaiendite ilmnemise mis tahes etapis absoluutselt efektiivne. Geeli koostis sisaldab 25 eranditult looduslikku tervendavat komponenti. Ainult 30 päeva jooksul pärast selle ravimi kasutamist saate vabaneda mitte ainult veenilaiendite sümptomitest, vaid ka kõrvaldada selle ilmnemise tagajärjed ja põhjus, samuti takistada patoloogia uuesti arengut.saate osta tootja veebisaidilt.
- Probleemi kiireloomulisus
- Haiguse põhjused
- Primaarne hüpertensioon
- Teisene hüpertensioon
- Haiguse klassifikatsioon
- Hüpertensiooni astmed
- 1 kraad
- 2 kraad
- 3 kraad
- Hüpertensiooni etapid
- Hüpertensiooni riskid
- 1. risk
- 2. risk
- 3. risk
- 4. risk
- Haiguse diagnoosimine
- Hüpertensiooni ravi
- Elustiili korrigeerimine
- Ravimite ravi
- Füsioteraapia ja alternatiivsed ravimeetodid
- Haiguste ennetamine
Probleemi kiireloomulisus
Hüpertensioon on üks levinumaid patoloogiaid kogu maailmas. Esinemissagedus on maailmas 30%. See tähendab, et iga kolmanda planeedi elaniku tervis kannatab kõrge vererõhu all.
Pool hüpertensioonidest on üle 65-aastased inimesed. 2% -l juhtudest täheldatakse kaasasündinud hüpertensiooni.
2015. aastal avaldati aruanne, kus analüütikud võtsid arvesse haigestumuse ajalugu ja arvutasid, et 2025. aastaks kannatavad Venemaa Föderatsioonis 29% meestest ja 29,5% naistest hüpertensioon.
Haiguse põhjused
Hüpertensioon kuulub polüyetioloogiliste (segatud) patoloogiate rühma. Seda seostatakse paljude põhjuste ja riskifaktoritega.
Sõltuvalt põhjusest jaguneb hüpertensioon primaarseks ehk essentsiaalseks ja sekundaarseks või sümptomaatiliseks. Esmane vorm areneb ilma teiste haiguste keha mõjutamata. Sekundaarset iseloomustab taustpatoloogia olemasolu.
Primaarne hüpertensioon
Geneetiline eelsoodumus on primaarse hüpertensiooni tekke sagedane taust. 70% -l selle patoloogiaga patsientidest olid kõrge vererõhu all kannatavad sugulased.
Haiguse ilmnemiseks tuleb pärilikule eelsoodumusele asetada muud tegurid:
- alkoholisõltuvus;
- suitsetamine;
- vähenenud motoorne aktiivsus;
- endokriinsed haigused (suhkurtõbi);
- ainevahetushäire (rasvumine);
- pikaajaline stress (ebasoodne keskkond tööl, kodus), närvivapustused;
- soola, rasvase ja praetud toidu sagedane tarbimine.
Vanus ja sugu mängivad samuti rolli hüpertensiooni tekkes. Üle 50-aastased mehed on ohus.
Teisene hüpertensioon
Taustahaiguse esinemine toimub 5-10% -l kõigist hüpertensioonist. Meditsiinis peetakse sümptomaatilist hüpertensiooni sümpaato-neerupealiste süsteemi reaktsiooniks patoloogiale.
Sekundaarse hüpertensiooni peamised põhjused:
- glomerulonefriit – neeru glomerulite kapillaaride põletik;
- neeru kasvajad;
- feokromotsütoom – neerupealiste kasvaja;
- Itsenko-Cushingi sündroom – kortikosteroidide (neerupealise hormoonide) tootmise rikkumine;
- türeotoksikoos – kilpnäärmehormoonide hüperproduktsioon;
- aordi koarktatsioon – suurima arteri valendiku ahenemine, mis jätab südame.
Eraldi eraldatakse rasedate naiste hüpertensioon. See tekib endoteeli kahjustuse tõttu – laeva siseseinas, mis viib valendiku kitsenemiseni. Veel üks tegur on vere väljavoolu rikkumine südamest, mis on tingitud madalama vena cava kokkusurumisest raseda emaka poolt.
Ravimi hüpertensioon on teatud tüüpi patoloogia, mis põhjustab kontrollimatuid hüpotensiooni ravimeid (näiteks kortikosteroidhormoonid) või nende järsku katkestamist.
Esimesed nähud ilmnevad kõige sagedamini 22. rasedusnädalal. Kui rõhku ei õnnestu õigeks ajaks korrigeerida, on võimalik raseduse katkemine.
Haiguse klassifikatsioon
Lisaks häire jagamisele primaarseks ja sekundaarseks klassifitseeritakse arteriaalne hüpertensioon kraadi ja staadiumi järgi.
Hüpertensiooni astmed
Patoloogia aste määratakse süstoolse ja diastoolse vererõhu näitajate väärtuse järgi.
Eristatakse primaarse ja sekundaarse hüpertensiooni kolme kraadi:
- 1 kraad – süstoolne rõhk – RT vahemikus 140 kuni 159 mm. Art., Diastoolne – 90 kuni 99 mm RT. st .;
- 2 kraad – süstoolne rõhk – RT vahemikus 160 kuni 179 mm. Art., Diastoolne – 100 kuni 109 mm RT. st .;
- 3. aste – süstoolne rõhk – üle 180 mm Hg. Art., Diastoolne – üle 110 mm RT. Kunst ..
Mida kõrgem on selle tabeli indikaator, seda suurem on komplikatsioonide tekke tõenäosus ja seda keerulisem on patoloogiat kontrollida.
Süstoolne rõhk toatemperatuuril 130–140 mm. Art. nimetatakse hüpertensiooniks.
1 kraad
1. astme hüpertensiooni iseloomustab stabiilne kulg ja väike risk kardiovaskulaarsüsteemi ja neerude tüsistuste tekkeks. Arterite seina kahjustus on minimaalne, kuna nende rõhk on madal. Suhkurtõve olemasolu, rasvumine suurendab komplikatsioonide riski.
1. astme hüpertensiooni teine omadus on see, et see reageerib korrektsioonile hästi. Esialgsel etapil ei määra arstid ravimeid. Eeldusel, et patsient on valmis dieedist kinni pidama ja spordiga tegelema, läheb rõhk üle hüpertensiooniks.
Kui patsient keeldub elustiili muutmisest, määratakse ravimid selle põhimõtte kohaselt: esiteks minimaalne annus. Kui need on ebaefektiivsed, suurendatakse annust. Esimest kraadi kontrollib monoteraapia – ravi ühe ravimiga.
2 kraad
II astme hüpertensioon – ravimata 2 kraadi patoloogia jätkumine. Haigus ei avaldu pikka aega. Kuid 1. kraadi iseloomustavad eredad sümptomid:
- peavalu (patsiendid kirjeldavad seda valutavana, tuhmina, ahendavana, sageli hommikul);
- suurenenud südame löögisagedus;
- pearinglus;
- müra kõrvades;
- näo naha hüperemia (punetus);
- ninaverejooksud;
- turse jalgadel;
- unetus;
- liigesvalu;
- lihasnõrkus;
- väsimus.
Kui te ei kohanda selles etapis rõhku ravimitega, muutub hüpertensiooni 2. aste 3. Kui ühest ravimist ei piisa, on ette nähtud 2 või enama ravimi kombineeritud ravi.
3 kraad
3. astme hüpertensioonil on järgmine omadus – kõigi sümptomite ilmekas manifestatsioon. Need raskendavad inimese elu, ei anna võimalust normaalselt töötada ja teha tavalisi asju.
Rõhutasemel üle 180/110 mm RT. Art. ja sümptomite progresseerumine, suur risk südame- ja neerupuudulikkuse tekkeks. Patsient kurdab õhupuudust liigutuste ajal ja lamades. See kajastub tema oskuses teha tuttavaid asju. Öised peavalud on iseloomulikud.
Nendes elundites on verevoolu tase häiritud, rakkudesse jõuab ebapiisav kogus hapnikku. Nägemine on halvenenud võrkkesta veresoonte halva vereringe tagajärjel.
Hüpertensiooni etapid
Primaarse ja sekundaarse hüpertensiooni staadiumid määratakse kindlaks siseorganite kahjustuse olemasolu ja tõsiduse järgi. Esiteks kannatavad:
- laevad;
- süda;
- võrkkest
- kesknärvisüsteem – aju;
- neerud.
1. etapi hüpertensiooni nimetatakse ka tüsistusteta. Sellega ei halvene siseorganite funktsioon.
2. etapis on mõjutatud üks sihtorganitest. Patsient ei tunne halvenemist. Seetõttu nimetatakse 2. staadiumi ka asümptomaatiliseks ehk mõõdukaks hüpertensiooniks.
3. staadiumi hüpertensiooniga patsiendid kannatavad siseorganite raskete, kliiniliselt oluliste kahjustuste all. Südame-veresoonkonna ja neerupuudulikkus areneb.
Ilmub hüpertensiivne entsefalopaatia – aju krooniline vereringehäire kõrge rõhu taustal. Nägemine väheneb, rõhu järsul tõusul on võimalik võrkkesta irdumine. 3. staadiumi hüpertensiooniga patsiente tuleb ravida haiglas 1-2 korda aastas.
Hüpertensiooni riskid
Hüpertensiooni oht on sihtorganitest katastroofiliste komplikatsioonide tekke tõenäosus. Hüpertensioonil on 4 riski. Nende arvutamisel võetakse arvesse hüpertensiooni astet, staadiumi ja riskifaktorite arvu.
Neid tähistatakse araabia tähega ja need on diagnoosi vormistamisel alati näidatud.
1. risk
Statistika kohaselt on hüpertensiooni 1 riski komplikatsioonide levimus 15%. Varane rõhu parandamine hoiab 99% juhtudest katastroofi ära. Narkoravi kasutatakse ainult siis, kui toitumine on ebaefektiivne või patsient ei soovi seda järgida.
Selle oht etapis on sümptomite puudumisel. Seetõttu ei otsi patsiendid meditsiinilist abi, mis viib muutumiseni riskirühmaks 2.
Kõrgendatud rõhk vaheldub normaalsega. Püsiv hüpertensioon ei ole iseloomulik. Kõrgrõhu taustal on võimalik kerge iiveldus ja peavalu.
2. risk
Hüpertensiooniga patsiendid, kellel on oht 2, kannatavad 15-20% juhtudest tüsistuste all. Sümptomid on rohkem väljendunud. Patsiendid kurdavad oksendamist, tinnitust, pea- ja kaelapiirkonna valu, jalgade turset.
Arteriaalse hüpertensiooni 2 riski kohandatakse meditsiiniliselt.
3. risk
Infarkti või insuldi tekkimise tõenäosus on 20-30%. Tüsistused tekivad 10 aasta jooksul pärast haiguse algust. Surve järsu tõusu taustal ilmnevad katastroofilised tagajärjed. Seda seisundit nimetatakse hüpertensiivseks kriisiks.
Tüsistuste vältimiseks algab ravi 2-3 antihüpertensiivse ravimi samaaegse manustamisega.
4. risk
Riski hüpertensioon 4 on haiguse kõige ohtlikum vorm. Tüsistused arenevad 30–40% juhtudest. See tähendab, et iga 2-3 arteriaalse hüpertensiooniga 4 riskiga patsiendil on südameatakk või insult.
Tähelepanu! Müokardiinfarkt võib avalduda kõhuvalu, samuti soolehaiguste korral. Seetõttu peate ägeda kõhu korral tegema alati EKG.
Ainult kompleksse ravimteraapia viivitamatu määramine vähendab kahjulike mõjude riski.
Haiguse diagnoosimine
Kõrge vererõhu fakti tuvastamiseks peate seda regulaarselt mõõtma tonomeetriga. Diagnoos tehakse pärast vererõhu igapäevast jälgimist 1 kuu jooksul. Hüpertensiooni aste määratakse selle perioodi maksimaalsete rõhunäitajate järgi.
Järgmine samm on haiguse staadiumi kindlaksmääramine. Arst kontrollib sihtorganite toimimist ja struktuuri. Selleks viige läbi sellised eksamimeetodid:
- Silmaarst uurib silmaümbrust. Hüpertensiooni tunnusteks on võrkkesta anumate ummikud ja kõverus.
- Veresoonte ultraheliuuring (ultraheli) – selgub neerude vereringe rikkumine, elundite verevoolu langus.
- Ehhokardiograafia – määrab südame suuruse, selle seina paksuse. Hüpertensiooniga vasakpoolne vatsake pakseneb.
- EKG (kardiogramm) – visualiseeritakse rütmihäirete ja impulsside juhtivuse pilt piki südamelihast.
Kolmas etapp on haiguse põhjuse väljaselgitamine. Arst teeb kindlaks, kas hüpertensioon on primaarne või sekundaarne.
Diagnostilised meetodid hüpertensiooni põhjuse leidmiseks:
- Kõhuorganite ultraheli – neeru või neerupealiste kasvaja otsimine.
- Uriinianalüüs – määrab neerude põletikulised haigused.
- Lipidogramm – näitab kolesterooli, lipoproteiinide taset. Ateroskleroosi diagnoosimine.
- Üldine ja biokeemiline vereanalüüs – näitab nakkuse esinemist kehas.
- Veresuhkru test – diabeedi diagnoosimine.
- Kilpnäärme ultraheli ja kilpnäärmehormoonide vereanalüüs – määrab selle organi hüperfunktsiooni.
Ainult pärast täpse diagnoosi määramist on võimalik kindlaks määrata taktikad.
Hüpertensiooni ravi
Arteriaalse hüpertensiooni ravi koosneb elustiili korrigeerimisest ja ravimite väljakirjutamisest. Täiendavate meetoditena kasutatakse füsioterapeutilisi ja rahvapäraseid ravimeetodeid.
Mõnikord on sekundaarse hüpertensiooniga vajalik operatsioon – neerupealiste, neerude kasvajate eemaldamine.
Elustiili korrigeerimine
Elustiili muutmise eesmärk on kõrvaldada riskifaktorid. Kui hüpertensioon on keelatud:
- suitsetama;
- jooma alkoholi;
- söö liiga soolast toitu;
- sööge rasvaseid, praetud, suitsutatud toite;
- magada vähem kui 8 tundi päevas.
Soola tarbimine peaks olema piiratud 6 g-ga päevas. Alkoholi lubatud annus päevas on 30 ml etüülalkoholi naistele ja 50 ml meestele.
Kõrge vererõhuga inimestel tuleb palju liikuda. Kasulikud kerged koormused värskes õhus: kepikõnd, sörkimine, liikumine, jooga.
Ravimite ravi
Primaarse hüpertensiooni ravi ravimitega on soovitatav alustada rõhu pideva tõusuga üle 150/90 mm Hg. või samaaegsete riskifaktorite olemasolul.
Haiguse raviks kasutatavate kaasaegsete ravimite rühmad:
- angiotensiini konverteeriva ensüümi (ACE) inhibiitorid – kaptopriil, enalapriil;
- beeta-adrenergiliste retseptorite blokaatorid – Metoprolol, Propranolol;
- diureetikumid – "Hüdroklorotiasiid", "Furosemiid";
- angiotensiin II retseptori blokaatorid – Valsartaan;
- aeglased kaltsiumikanali blokaatorid – Nifedipiin, Amlodipiin.
Beeta-blokaatorite võtmise vastunäidustus on bronhiaalastma, südametegevuse aeglustumine, AKE inhibiitorid – krooniline köha, kaltsiumikanali blokaatorid – tursed.
Ravi algab monoteraapiaga. Ebaefektiivsusega antakse erinevatest rühmadest pärit ravimeid. Nii et patsient ei joo päevas palju tablette, on olemas kombineeritud preparaadid: "Co-amless", "Tonorma".
Täiskasvanueas tuleb ravimeid võtta pidevalt ja mitte ainult hüpertensiooni rünnaku ajal.
Tähtis! Ravimiteraapia kasutamise otsuse, annuse ja ravi kestuse määrab raviarst. Antihüpertensiivse ravi ise manustamine võib olla ohtlik.
Sekundaarse hüpertensiooni ravis tuleb kõrvaldada algpõhjus.
Elu- ja tööprognoos hüpertensioon 3 riski osas on ebasoodne. Vajalik on viivitamatu hospitaliseerimine kardioloogiaosakonnas. Kui kardioloogias patsiendi seisund halveneb, viiakse ta intensiivravi.
Haiglas pakutakse täielikku puhkust, paralleelselt rõhu stabiliseerumisega ravitakse tüsistusi. Kui südame- ja neerupuudulikkust ei kõrvaldata, seisab patsient puude või surma käes.
Füsioteraapia ja alternatiivsed ravimeetodid
Füsioterapeutiliste protseduuride hulgas on efektiivsed laserravi ja nõelravi. Need aitavad tugevdada veresoonte seina. Hüperbaarilise hapnikuga varustamise kaudu antakse kudedesse ja elunditesse rohkem hapnikku.
Nende ravimtaimede dekoktid ja infusioonid aitavad vererõhku vähendada:
Need ravimeetodid annavad efekti ainult ravimite abistamisel ja elustiili korrigeerimisel.
Haiguste ennetamine
Hüpertensiooni arengu vältimiseks peate hoolikalt jälgima suhkru ja kolesterooli sisaldust veres. Nende näitajate suurenemisega peate konsulteerima endokrinoloogi või terapeudiga.
Hüpertensiooni ennetamiseks olge tõhus, järgige neid soovitusi:
- Aktiivse eluviisi säilitamine.
- Alkoholist loobumine ja suitsetamine.
- Kaalu normaliseerimine.
- Dieedi muutus: suure hulga köögiviljade ja puuviljade tarbimine, praetud, rasvaste ja suitsutatud toodete vähendamine.
- Tervislik, täielik uni.
- Töö- ja puhkerežiimi korrigeerimine.
Hüpertensioon on ravimatu patoloogia, millel on suur hulk riskitegureid. Üks tablett ei suuda teid survest vabastada, kuid süstemaatiline ja pidev ravim koos elustiili muutmisega hoiab rõhu normi piires ja tagab sümptomite taandumise.