Täiesti uskumatu! Pere kõige väiksem otsustas eile õhtul, et tema ei maga ja hakkab naerutama teisi kell 22.30!!! Teate küll, alguses on naljakas , aga kui naljatamine venib pikale, siis enam nii naljakas pole. Eriti õhtuti, kui tahaks juba oma aega. Viimasel ajal teeb ta hommikuti ja õhtuti tab’i ( loe: tääb’i). Ilma, et keegi paluks seda tal teha. Brents teab, et meie arust on see nalja pakkuv ning tema viimase aja suurim soov ongi meid naerutada. Igatahes oli ta nagu öökull, sest silmad klõpsasid kinni alles kell 1:45, mis pole eriti okei. Jah, vaatasin lausa kella. Ei tea mis talle sisse oli läinud, ei nutnud ega midagi, vaid tahtiski naljatada poole ööni. Üritasime temast mitte välja teha ja teleka panime ka kinni, aga ikka venis pikale. Ma vaid loodan, et täna see ei kordu.
Võib-olla meie põlvkond päris hästi pole kursis mis asi see tab on. Poleks minagi, kui meil siin eelpuberteedik ei kasvaks. Hanna-Liisa hakkas üks hetk Brentsile tab’i õpetama, Brents õppis muidugi kiirelt , kuigi ta seda õigesti ei tee, on see nii naljakas. Just see, et ta omamoodi teeb.
Ühesõnaga ma siiani ei tea mida tab tähendab ja mis on selle mõte, aga kõik noored teavad seda liigutust. Brents lööb plaksu, siis paneb käed kuidagi kõveralt nagu teeks tibu tantsu ning samal ajal teeb suuga suulae klõpsu. Oh, seda on nii raske kirjeldada. Esimesel pildil on Hanna tab’i tegemas ja teisel Brenda.
Ma lihtsalt pidin selle kirja panema. Tulevikus hea muigega meenutada lastel, et mis asi see veel oli. 🙂 Ja kui tänava peal või kaubanduskeskustes näete noori seda liigutust tegemas , siis võite rahuliku südamega mööda kõndida ilma, et peaks mõtlema, mis neil noortel viga on?! 🙂 See on praegu pop! 🙂