Glükoosi vereanalüüs raseduse ajal
- Analüüsid
Raseduse ajal peab pidevalt läbima kõik katsed. See ei ole sellepärast, et arstid esitavad maksimaalse arvu tegevusi, et vältida tulevast ema hommikul magamist. Kõik näitajad on väga olulised - nad hindavad, mis toimub kehas, naise tervisliku seisundi ja loote arengu taseme.
Üks nõutavaid ettekirjutusi on glükoositaluvuse analüüs raseduse ajal. Miks peate seda võtma?
Kehasse sisenev suhkur laguneb ja muutub glükoosiks. See on punaste vereliblede ja seega ka aju toitumise ja energia ainus allikas. Energia puhul põletab suhkur kõik elusorganismide rakud. Tavaliselt sisaldab kogu inimese vereringe ainult 5 grammi suhkrut - see on piisav aju tõrgeteta toimimiseks. Keha saab süsivesikuid mitte ainult maiustustest - need ained on paljude looduslike toodete loomulik komponent.
Raseduse ajal varieerub metaboolsete protsesside hulk hormonaalse tasakaalu tõttu. Muutuvad ka suhkru taset reguleeriva insuliini kogus. Insuliini sünteesi suurenemine või vähenemine mõjutab oluliselt orgaanilisi protsesse, tase suureneb või väheneb. See võib põhjustada preeklampsiat - nn hilisemat toksilisust rasedatel, mis põhjustab loote arengu halvenemist.
Analüüsi andmine aitab mõista ema keha raseduse ajal ja reguleerib veresuhkru taset.
Kohustuslik analüüs on ette nähtud - suhkur suhkur - selleks võetakse veri sõrmelt või veenist. Kui see on kõrgenenud - peate suhkru uriini läbima.
Kui need näitajad on kõrgemad, on raseduse teisel trimestril ette nähtud veel üks analüüs, mis tähendab, et pärast süsivesikute tarbimist võetakse verd koormuse all. See on kõige tundlikum test, et teha kindlaks, kas diabeet võib tekkida tulevikus.
See uuring viiakse läbi raseduse ajal, isegi kui suhkur on normaalne, kui ema:
- on ülekaaluline, olenemata sellest, kas ta on kogu elu jooksul rasvunud või on viimasel ajal lisakilp;
- geneetiliselt ebasoodne - sugulastel on diabeet;
- rasedus ei ole esimene ja raseduse ajal on juba diagnoositud vere glükoosisisalduse suurenemine või lapsed sündisid liigse kehakaaluga.
Koormusega vereanalüüs aitab vältida võimalikke kõrvalekaldeid ja siseneda iseseisva tööjõudu.
Glükoosi määr raseduse ajal
Veresuhkru normaalväärtus on juhul, kui seda manustatakse tühja kõhuga:
- sõrmelt - 3,3-5,8 mmol / l;
- veenist - 4,0-6,3 mmol / l.
Koormusel olev indikaator ei ületa 7,8 mmol / l. Koormus on suhkru joomine vees patsiendi massi järgi.
Kui verd võetakse, olenemata sellest, millal patsient sööb, peaks indikaator olema üle 11,1 mmol / l.
Esimesel ja kolmandal trimestril on lubatud, et suhkru tase oleks tavalisest veidi kõrgem - 0,2 mmol / l. Koormuse korral loetakse kiirus alla 8,6 mmol / l. Katsenäitajad erinevates laborites võivad erineda.
Tulemuse emotsionaalne seisund ja üldine heaolu raseduse ajal on kahjumlik ja vähendavad tulemust. Seega, kui indikaator ületatakse ühekordselt, ei pea muretsema - peate jälle rahu annetama rahulikus olekus.
Kui rasedus on alla 3 mmol / l, tuleb võtta ka meetmeid - glükoosi puudumine võib häirida lapse arengut emakas.
Kui rasedaks testiks glükoos
Suhkru verd loovutatakse sõrmelt või veenilt hommikul tühja kõhuga.
Kui teil on vaja uriini lasta glükoosile, siis kogutakse see päevas ja laborisse suunatakse umbes 150-200 g osa.
Analüüs koormusega toimub mitmel etapil:
- Esiteks võtke veenilt lihtne vereanalüüs. Kui suhkru tase on tõusnud, siis test viiakse lõpule ja rasedat naist diagnoositakse rasedusdiabeediga.
- Kui indikaator on normtasemel, jätkatakse tolerantsikatse. Patsient joogib glükoosilahust - 75-80 g puhast ainet lahustatakse ühe klaasi puhta veega. Seejärel võetakse kolm korda vereproovid pausi ühe tunni jooksul. Seda testi nimetatakse ka O'Salivaniks.
Enne glükoosi uurimist raseduse ajal on vaja seda ette valmistada.
GTT testi ettevalmistamine
3 päeva enne analüüsi peaks naine tarbima vähemalt 150 g puhast süsivesikuid päevas. 10-12 tundi enne analüüsi peate söögist loobuma. Võite magusaineteta juua ainult tavalist vett. Sel ajal peaksite hoiduma ka ravimite võtmisest - kui võimalik, arutage arstiga kõiki tagajärgi.
Kategooriliselt on võimatu suitsetada ja juua alkohoolseid jooke, kuid vaevalt ei tee seda raseduse ajal.
Indikaatori usaldusväärsuse tingimus on füsioloogiline puhkus. Analüüsi käigus ei soovitata raseda naise aktiivselt liikuda ja on soovitav hoiduda emotsionaalsetest kogemustest.
Te peate teiega kergesti lugema - arvutimäng võib stimuleerida aju stimuleerimist.
Magusas lahuses on iseloomulik, magus ja vastik, maitse - seda on raske juua, oksendamine ja iiveldus võivad tekkida, eriti raseduse alguses.
Mõnedes laborites pakutakse magusat jooki asemel naised süüa küpsetatud kartuleid musta leiva viiluga, mis on puistatud suhkruga.
Loomulikult muudab see näitaja usaldusväärseks.
Tulemus võib olla moonutatud, kuna organismis ei ole magneesiumi või kaaliumi, endokriinsüsteemi häired ja stress.
Vastunäidustused glükoositaluvuse analüüsimiseks raseduse ajal
GTT testi ei teostata:
- pankreatiidiga ägedas staadiumis;
- rikkudes maksafunktsiooni ja sapipõie haigusi;
- dumpingu sündroomi korral;
- seedetrakti erosiooni kahjustustega - peptilised haavandid, Crohni tõbi jne;
- kroonilise ägenemise ja nakkushaiguste ilmnemise korral.
Samuti ei tehta tolerantsikatse, kui voodipesu on ette nähtud raseduse ja ägeda toksilisatsiooni ajal, sõltumata esinemise ajast.
Kui seda analüüsi ei ole ette nähtud enne kolmandat trimestrit, siis seda ei saa teha - 32 nädala pärast ei ole indikaator informatiivne.
Glükoosi analüüs raseduse ajal
Miks määrata raseduse ajal glükoositest
Kehasse sisenev suhkur läbib lõhenemise ja muundub hiljem energiaks ja rakkude toitumisallikaks. Normaalne areng ja loote moodustumine sõltub suuresti sellest protsessist.
Glükoosi raseduse analüüs on ette nähtud rasedusdiabeedi ja gestooside tekkimise ärahoidmiseks hilisematel perioodidel. Olukorda põhjustavad olulised muutused metabolismi ja hormonaalsete muutuste protsessis. Seega võib insuliini sünteesi kahjustada, mis põhjustab loote arengu defekte.
Glükoosi vereanalüüs raseduse ajal on kõigile kohustuslik. Suhkru kõikumise korral on uuring regulaarselt planeeritud. Riski hulka kuuluvad:
- esimese raseduse ajal täheldati suurenenud glükoosi;
- ülekaaluline;
- geneetiline eelsoodumus;
- kuseteede infektsioonide diagnoosimine;
- naise vanus on 35 aastat vana ja vanem.
Vere glükoosisisaldus rasedatel naistel
Vere glükoosisisaldus rasedatel võib sõltuvalt uuringu meetodist erineda. Keskmised näitajad määratakse järgmiste vahemike alusel:
- tühja kõhuga analüüsimisel - 3,5 - 6,3 mmol / g;
- üks tund pärast toidu tarbimist - 5,8 - 7,8 mmol / g;
- 2 tundi pärast sööki - 5,5 kuni 11.
Rasedusdiabeedi diagnoosimine on võimalik, kui suhkru sisaldus veres ületab 7 mmol / g (tühja kõhuga) või 11 mmol / g kahe tunni pärast, sõltuvalt sellest, kus veri võeti (sõrmelt või veenist). Kui sisu on vähenenud, siis ka seda olukorda ei ignoreerita, sest lapse aju puudub toitainetega, mis ohustavad tema tervist.
Kuidas annetada verd glükoosile raseduse ajal
Vere annetamine glükoosile tagab vastavuse mõnedele lihtsatele reeglitele, mis aitavad parandada jõudlust:
- hommikul tuleb analüüsida tühja kõhuga, st 10-12 tunni jooksul ei söö midagi, samas kui joomine on sama;
- paar päeva, et kõrvaldada rasvaste ja vürtsikate toiduainete tarbimine, samuti vähendada süsivesikute tarbimist;
- konsulteerige oma arstiga selle aja jooksul ravimite võtmise kohta.
Vere andmiseks glükoosile raseduse ajal koormaga kaasneb magus lahus, mida tuleb lahjendada 200 ml puhta veega. Pärast protseduuri oodake üks tund ja kontrollige uuesti glükoositaluvust, pärast kahe tunni möödumist verest ja lahus võetakse uuesti. Uuringu käigus ei ole lubatud täiendavat toidutarbimist ning välistatakse ka märkimisväärne füüsiline koormus, mis võimaldab kindlaks teha varjatud diabeedi.
Kui test näitas normi ületamist, siis soovitab arst välistada toitumisalaseid toiduaineid, mis suurendavad glükoosi. Nende hulka kuuluvad mesi, leib, pasta, kartul, mais, piim ja magusad puuviljad. Isegi magusaineid sisaldav kohv ja tee võivad suurendada suhkru taset, nii et arst esitab täieliku loetelu lubatud ja keelatud toitudest, sõltuvalt aine kehamassi suurenemise määrast.
Glükoosi analüüs raseduse ajal
Glükoosi analüüs raseduse ajal, miks nimetada
Glükoosi analüüs raseduse ajal on kohustuslik protseduur, mis aitab vältida rasedusdiabeedi tekkimist naise seisundis.
Seda on vaja teha teatud nüansse järgides. See test võimaldab teil lihtsalt määrata aine taset veres ja kohandada seda dieedi või ravimitega.
Glükoosi taseme muutus on sageli asümptomaatiline, mistõttu on selles valdkonnas anomaaliaid võimalik õppida ainult spetsiaalse või üldise analüüsi läbiviimisel, mida käsitletakse täpsemalt artiklis.
Glükoos on lihtne süsivesik, mis on peamine energiaallikas. Sõna otseses mõttes vajavad meie keha rakud seda ainet, et tagada nende elutegevus ja ainevahetusprotsessid.
Miks seda analüüsi ette kirjutada
Glükoosi tase veres võimaldab hinnata inimeste tervise seisundit. Eriti oluline on säilitada selle aine tasakaal kehas, vältides indikaatorite hüppeid.
Glükoosi - insuliini lagunemise eest vastutav hormoon toodetakse meie kehas teatud koguses. Mida rohkem seda ainet inimkehas on - seda rohkem insuliini on vaja arendada. Nii areneb tavaliselt diabeet.
See on oluline! Diabeedi peamised tunnused on suukuivus ja janu, suu lõhn, atsetooni lõhn, higistamine, sagedane urineerimine, nõrkus, kiire südame löögisagedus. Selliste sümptomite korral pöörduge spetsialisti poole niipea kui võimalik. Endokrinoloog tegeleb patoloogiaga.
Miks analüüsida?
Naistel raseduse ajal muutuvad ainevahetusprotsessid endokriinsüsteemi muutunud töö tõttu. Läbib muutus ja insuliini kogus, mille naise keha toodab glükoosi töötlemiseks.
Nende näitajate suurendamine või vähendamine võib oluliselt mõjutada protsesse, mis omakorda võivad põhjustada hilisemat toksilisatsiooni, mida nimetatakse ka gestoosiks. See patoloogia võib põhjustada loote patoloogiat.
Glükoositaseme analüüs raseduse ajal võimaldab teil teada saada, kuidas ootava ema keha hetkel töötab, ja vajadusel kohandada suhkru taset ja insuliini tootmist.
Selline lähenemine takistaks patoloogiate teket mitte ainult lootel, vaid ka naisel.
Glükoosi analüüs raseduse ajal
Vere glükoositestid
Eraldada laboratoorsed meetodid ja kiire uuring. Ekspressuuringud viiakse läbi mis tahes keskkonnas spetsiaalsete seadmete või muude testide abil.
Kuid laboratoorsed meetodid hõlmavad haigla külastamist. Raseduse glükoositest viitab sellele uuringu tüübile. See on väga oluline test, mis aitab määrata rasedate naiste tervislikku seisundit, võttes arvesse kehaga kõigil tasanditel toimuvaid muutusi.
Kas järgmiste tüüpide analüüs suhkru kohta:
- Täielik vereanalüüs;
- glükoositaluvuse test;
- Uriinianalüüs.
Mida on vaja selle testi kohta teada? Raseduse ajal viiakse läbi peaaegu kõik naised, kui ei ole vastunäidustusi ega muid ravimeid.
Suhkru vereanalüüs viiakse läbi veenist või sõrmest (katse teinud spetsialisti otsustada). Seda tehakse tühja kõhuga, nii et näitajad on võimalikult tõesed ja vastavad tegelikkusele.
Glükoosi analüüs raseduse ajal
Normaalne glükoos raseduse ajal
Koormusega vereanalüüs võimaldab vältida mitmesuguseid kõrvalekaldeid, loomulikku sünnitust. Rasedatel on teatud väärtusi, mida peetakse normaalseteks näitajateks.
Eriti on see veenist kogutud veres 4-6,3 mmol / l ja sõrmelt võetud verd 3,3-5,8 mmol / l.
Koormuse all olevad indikaatorid peavad vastavalt muutuma. Tavaliselt on need umbes 7,8 mmol / l. koormus, mida nimetatakse suhkru joogiks, mis on lahutatud raseduse kehakaalu arvutamisest.
Kui otsustatakse võtta vere mitte tühja kõhuga või ei pöörata tähelepanu patsiendi viimasele söögile, siis võivad indikaatorid tavaliselt ulatuda 11,1 mmol / l-ni. I ja III trimestrile on iseloomulik, et näidatud normid on veidi üle 0,2 mmol / l. Koormuse korral loetakse normiks 8,6 mmol / l.
See on oluline! Testige glükoositaset raseduse ajal sõltuvalt vereanalüüsi tegevast laborist. Seetõttu on erinevuste esinemine erinevates meditsiiniasutustes üsna tavaline.
Tulemused: mida karta?
Mõju analüüsinäitajatele võib olla üldine heaolu ja emotsionaalne šokk, stress. Seega, kui indikaator on ühekordne ülehindamine, siis ärge muretsege. Tulemuste selgitamiseks peaksite mõne aja pärast testi rahulikus olekus uuesti läbima.
Kui indikaatorid raseduse ajal suurenevad, antakse suhkru taseme määramiseks analüüsiks uriin. Kui need näitajad suurenevad, siis kolmandal trimestril manustatakse glükoositaluvuse test, st glükoositaluvus.
See hõlmab vere võtmist pärast glükoosi tarbimist koormuse all. See test on kõige tundlikum ja aitab määrata diabeedi edasist arengut.
Selline uuring on ette nähtud raseduse ajal, isegi kui esimesed testitulemused olid normaalsed, kuid rasedatel naistel on - ülekaalulisus, geneetilised eelsoodumused või diabeedi tüüpilised sümptomid.
See on oluline! Seda testi võib anda ka neile naistele, kellel on raseduse ajal kõrge veresuhkru tase või sünnitasid ülekaalulisi lapsi.
Samuti on vaja arvestada, et mitte ainult kõrge, vaid ka madal veresuhkur võib kahjustada ema emast. Glükoosi puudumine raseduse ajal põhjustab sageli aju arengu katkemist lapsele.
Seetõttu tuleb seda tingimust kohandada. Järgnev tabel võib teile öelda, millised on anomaaliad glükoosikatsetes rasedatel naistel ja ilma.
Kuidas rasedate glükoosi test
Seda testi võib teha ilma ettevalmistusteta. Materjal võetakse veenist, sõrm on alati tühja kõhuga. See tähendab, et viimane söögikord tuleb võtta 12 tundi enne glükoosi vereanalüüsi tegemist rasedatel naistel. Aed viiakse läbi hommikul.
Uriin loobub veidi erinevalt. Aed viiakse läbi päeva jooksul. Seejärel võetakse kogutud kogusest 200 g (ligikaudu) osa, mis võetakse hommikul laborisse analüüsiks. Kuna materjal läheb päevale, siis peate süüa nagu tavaliselt.
See on oluline! Arstiga tuleb selgitada, kuidas täpselt vajate vajalikku analüüsi, ning arutada ravimite kasutamist, mis võivad mõjutada lõplikku teavet.
Glükoositaluvuse test või O'Sullivani koormuse analüüs viiakse läbi vastavalt teisele skeemile. Esmalt manustatakse tühja kõhuga verd, et määrata algväärtused.
Seda nimetatakse ka tühjaks vereanalüüsiks. Kui suhkru tase ei tõuse, siis lõpeb kogu protsess “rasedusdiabeedi” diagnoosimisega.
Kui näidud on normaalsed, peab patsient jooma glükoosilahust. Seda on üsna lihtne teha: umbes 80 g puhast ainet lahustatakse klaasitäis vees, mille järel rase naine joob.
Vereproovide võtmine toimub kolm korda ühe tunnise vaheajaga. Täiendavad näitajad on kaardil märgitud ja arsti poolt juba analüüsitud.
Analüüsi ettevalmistamine
Kui veredoonorluse ettevalmistamiseks piisab ainult tühja kõhuga ja antakse materjali üle uurimiseks, kuid uriinianalüüsi ettevalmistamiseks ei ole vaja, on raseduse glükoositaluvuse test põhjalikum ja spetsiifilisem ettevalmistus:
- Kolme päeva jooksul hakkab rasedad naised võtma umbes 150 g puhast süsivesikuid päevas.
- 10 tundi enne analüüsi lõpetamist lõpetage söömine ja saate juua ainult puhast vett.
- Samuti on soovitatav katse tegemise ajal ravimeid tagasi lükata.
- Jälgige füsioloogilist puhkust.
- Hoiduge emotsionaalsetest puhangutest ja eriti tundetest. Sama käitumist oodatakse ka katse ajal.
Tuleb mõista, et teatud ainete puudumine kehas raseduse ajal, näiteks kaaliumi ja magneesiumi korral, võib viia tulemuste moonutamiseni.
Endokriinsüsteemi häired põhjustavad ka organismi töös kõrvalekaldeid. Seetõttu tuleb seda lõplike andmete saamisel selles suunas kontrollida.
Samuti on selged vastunäidustused voodipesu ja aja vahelejätmine analüüsi tegemisel. Pärast tarnimist ei teostata testi, kuna puudub andmete kolmas trimester pärast usaldusväärseid andmeid.
Tuleb mõista, et isegi rasedusdiabeedi diagnoosimisel võib naine pärast sündi kergesti taastada oma tervise.
Lisaks kadus emade absoluutses enamuses pärast lapse resolutsiooni endokriinsüsteemi muutuste mõjul 8 nädala jooksul probleem. Seetõttu ei ole muretsemine ja häire pärast tulemuste saamist seda väärt - see halvendab ainult tervislikku seisundit.
Kuidas teha raseduse ajal glükoosi test? Miks on see menetlus ette nähtud?
Autor: Rebenok.online · Postitatud 05.08.2012 · Värskendatud 08/28/2018
Kolmandal trimestril määratakse naistel mitu kohustuslikku testi, sealhulgas glükoositaluvuse test. Selle uuringu käigus kontrollitakse süsivesikute metabolismi organismis.
Igasugune kõrvalekalle normist võib tekitada kasvavale lapsele raskusi ja nõuab õigeaegset seiret. Sellise eksami sooritamine raseduse ajal on eriti oluline neile, kes on ohustatud, näiteks on suurem kaal.
Analüüsi kohta
Glükoos on ainus punaste vereliblede energia ja toitumise allikas, mis vastutavad inimese aju varustamise eest veres. Glükoos siseneb kehasse süsivesikuid sisaldava toidu tarbimise ajal. Need sisalduvad mitte ainult maiustustes, vaid ka looduslikes toodetes: puuviljad, marjad, köögiviljad.
Kord veres on süsivesikud lagunenud ja muutunud suhkruks. Pidevat glükoosi taset toetab eriline hormooninsuliin, mida toodetakse kõhunäärmes. Selle kogust saab kontrollida suhkruanalüüsiga. Normaalse aju funktsiooni saavutamiseks kehas piisab 5 grammist suhkrust.
Tiinuse ajal võib tulevase muumia organismis esinevaid orgaanilisi protsesse häirida. Suurenenud hormonaalne koormus raseduse ajal mõjutab süsivesikute metabolismi tasakaalu ja põhjustab mõnikord kõrvalekaldeid. Glükoosi kontsentratsioon veres suureneb või väheneb ning insuliin ei suuda enam suhkru kontrolli organismis. Sellest tulenev tasakaalustamatus võib põhjustada rasedusdiabeedi teket.
Miks on see ette nähtud?
Süsivesikute ainevahetuse taseme diagnoosimiseks tehakse veresuhkru test 24... 28-nädalase rasedusnädala jooksul. Suhkru koguse kliiniline uuring võimaldab õigeaegselt avastada kõrvalekaldeid ja ennetada varjatud diabeedi tekkimist.
Suhkru kõvera test näitab naise keha seisundit. Tänu vereproovile suhkru koormuse alusel saate teada, kas toodetakse nõutav kogus insuliini.
Kuna uuring on tehtud ennetamiseks, võib rase naine kirjutada sellest loobumiseks. Kuid on juhtumeid, kus glükoosi vereanalüüs on vajalik:
- Ülekaalulisuse või rasvumise olemasolu.
Kuidas võtta?
Suhkru kõvera testi läbimiseks peate tooma kruus, teelusikatäis, pudeli puhast vett ilma gaasita 0,5 liitri mahus ja spetsiaalse glükoosi kontsentraadi 75 grammi pulbrina, mis tuleb apteegis eelnevalt osta. Menetlus kestab mitu tundi, nii et saate teiega kaasa võtta raamatu või ajakirja. Analüüsi tehakse hommikul tühja kõhuga.
Uuring hõlmab mitmeid etappe:
- Rasedad naised võtavad sõrmelt verd, et määrata kohe kindlaks praegune suhkruindikaator, kasutades glükomeetrit või verd veest.
Menetluse ettevalmistamine
Mitte kõik arstid ei toeta patsiendile uuringu tunnuseid. Glükoositaluvuse testi nõuetekohaseks sooritamiseks ja kõige täpsemate tulemuste saamiseks peab rase naine järgima järgmisi reegleid:
- Enne analüüsi läbimist ei tohi minna dieedile.
Hinnad sõltuvad trimestrist
Mis tahes rasedusajaga naistel on lubatud sõrmelt vereproovide võtmisel ja veeni võtmisel 4,0 kuni 6,1 milliliitris suhkruindeks.
2 tundi pärast süsivesikute koormust ei ole normaalsed veresuhkru väärtused üle 7,8 mmol / l. Kui neid numbreid ületatakse, diagnoositakse rasedusdiabeet.
Raseduse veresuhkru rikkumine raseduse esimesel poolel võib põhjustada abordi. Aasta teisel poolel põhjustavad kõrvalekalded normaalsest glükoosisisaldusest loote siseorganite moodustumise rikkumisi. Glükoositaluvuse test on kõige tõhusam meetod loote ja ema riskide õigeaegseks diagnoosimiseks.
Tulemuse dešifreerimine
Glükoosikontsentratsiooni analüüsi tulemuste põhjal määratakse kindlaks, kas rasedatel naistel on eeltingimuseks hilinenud toksiktoosi ja gestatsioonitõve tekkeks.
Laboratooriumipersonal kontrollib veenide vereproove regulaarselt pärast glükoosisiirupi tarbimist standardnäitajate järgimiseks. Tervetel inimestel naaseb veresuhkru tase pärast magusa kokteili joomist 1-2 tunni pärast normaalseks.
Kui katse läbimise ajal on suhkru kogus ületanud lubatud arvud, saadetakse rase naine teisele selgitusmenetlusele. Kui te rikute analüüsi ettevalmistamise reegleid, võivad ilmneda valed näitajad.
Korduvate positiivsete tulemuste põhjal määrab endokrinoloog üldise uurimise. Kui veresuhkru sisaldus suureneb pidevalt, peab rase naine järgima spetsiaalset dieeti ja jälgima iga päev glükoosi taset oma kehas.
Vastunäidustused
Mõned rasedad naised ei tohiks kontrollida süsivesikute ainevahetuse verd, et mitte tekitada tüsistusi. Keha ägenemine ja halb enesetunne võivad põhjustada ebaõigeid tulemusi. Indikaatorite moonutamise vältimiseks ei soovitata seda laboratoorset diagnoosimist isegi riniidi juuresolekul.
Eristatakse järgmisi glükoosikatse vastunäidustusi:
- Vere suhkrusisaldus ületab 7 mmol / l.
Raseduse ajal on naisel keha suurenenud stress. Insuliini sünteesi häirete riski kõrvaldamiseks või vähendamiseks on vajalik veresuhkru taseme jälgimine. Juhiste järgimise ja individuaalsete vastunäidustuste puudumise tõttu ei põhjusta glükoositaluvuse test emale ja lootele ning rasedusdiabeedi viivitamatult diagnoositud põhjused parandavad süsivesikute ainevahetust organismis.
Kuidas läbida raseduse ajal glükoosi test?
Glükoosi test raseduse ajal määrab günekoloog 24-28 nädala jooksul. Seda menetlust viiakse läbi ka siis, kui naine on asjakohaste tõendite juures.
Meditsiinilised näidustused
Glükoositest viiakse läbi järgmistes olukordades:
- suhkurtõve kujunemine patsiendi vere sugulastes;
- ülekaaluline rasedus;
- nurisünnitus;
- suured lootelised eelmiste sünnide ajal;
- infektsioon uriinis;
- raseduse algus 35 aasta pärast.
Glükoos on süsivesikute metabolismi peamine näitaja. Selle kontsentratsiooni eest vastutavad hormoonid, sealhulgas insuliin.
Kui glükoosi tase tõuseb või langeb, tähendab see, et naise kehas arenevad teatud haigused.
Magus toit aitab kaasa ainete imendumisele ja selle kontsentratsiooni vähendamisele veres. Insuliin vastutab glükoosi tarnimise eest rasedatel naistel. Aine kontsentratsiooni määramiseks määrab günekoloog patsiendile biokeemilise vereanalüüsi.
Protseduur viiakse läbi hommikul tühja kõhuga. Vere võetakse veenist või sõrmelt. Vajadusel määratakse glükoosi tase uriinis. Selle väärtus võib ulatuda kuni 6 mmol / l. Tavaliselt on see näitaja raseduse ajal vahemikus 3,3 kuni 6,6 mmol / l. Raseduse 28. nädalal peab iga naine asendis olema glükoositaluvuse test.
Kui 30 minutit pärast aine võtmist on glükoosisisaldus plasmas üle 7,8 mmol / l, manustatakse rasedale 3-tunnine suukaudne test (100 g). Kui korduvad protseduurid annavad märku glükoositaluvuse rikkumisest, diagnoositakse rasedatel naistel diabeet.
Sel juhul on ette nähtud spetsiaalne toitumine. Patsient peab iga päev jälgima veres sisalduva komponendi taset tühja kõhuga ja 2 tundi pärast sööki. Kui glükoosi tase on tavalisest kõrgem, määratakse rasedatele insuliin. Diabeet tuvastatakse naistel kolmandal trimestril. Kui test on negatiivne, võtab patsient uuesti analüüsi raseduse teise trimestri lõpus. Naised, kes ei ole registreerimise ajal analüüsi andnud, antakse üle raseduse ajal (pärast 24 nädalat) 1 kord.
Ettevalmistav etapp
Katse peaks läbi viima kvalifitseeritud tehnik. TSH arstide iseärasused hõlmavad tunni-, 2-tunnilist ja 3-tunnilist testi. Patsient vajab glükoosi ja gaseerimata vett. Eelnevalt arst ütleb patsiendile, millist testi teostatakse ja kui palju glükoosi vajatakse. Aine lahustatakse vees ja purjus.
Tunnitesti tegemiseks on vaja 50 g ainet 2-tunnise katse puhul - 75 g ja 3-tunnise katse puhul - 100 g Glükoosi lahjendatakse 300 ml gaseerimata puhta mineraalse või keedetud veega. Soovi korral lisatakse vedelikule sidrunhapet või sidrunimahla.
See protseduur viiakse läbi 8 tundi pärast viimast sööki. 3 päeva enne testimist ei tohi patsient jälgida dieeti. Soovitatav on jätta oma dieedist välja suur hulk vürtsiseid, magusaid ja rasvaseid toite. Te ei saa enne testi õhtul üleöö. Ei ole soovitatav eriti nälga. Iga naine peab teadma, et tema tervis ja lapse tervis sõltuvad testitulemuste täpsusest ja õigsusest. Arstid ei soovita analüüsi tulemusi kunstlikult kohandada normiga. Pärast vere andmist tühja kõhuga joob rasedad naised glükoosilahust ja annetab uuesti 1, 2 või 3 tunni pärast verd, võttes arvesse tema poolt määratud testi.
Vastunäidustused ja tulemused
Oodates teist vereproovi, peab patsient järgima järgmisi soovitusi:
- puhata;
- kõnnib;
- kehalisest tegevusest keeldumine - muidu kulutatakse energiat aktiivselt;
- söömise või joomise keeldumine.
Kui pärast saadud andmeid ületab üks indikaatoreid, määrab arst teise katse 1-2 päeva pärast.
Glükoositaluvuse rikkumise kinnitamisel peaks patsient otsima endokrinoloogilt abi. Rasedat diabeediga rasedat naist on diagnoositud ja peab järgima ranget dieeti. Hüperglükeemia korral ületab energia ainevahetuse põhiaine tase 4,4 mmol / l. Kuna östrogeeni, progesterooni ja prolaktiini hormoonide toime raseduse ajal on naise kehas, väheneb insuliinitundlikkus. See viib selle lagunemiseni.
Glükoosi kõrvalekaldeid normist näitavad sama indikaatori muutused uriini analüüsis.
Sel juhul määravad eksperdid vanemale emale täiendava eksami:
- Uriinianalüüs.
- Üldine vereanalüüs.
- Vere biokeemiline analüüs.
Saadud tulemuste põhjal määrab spetsialist patsiendile sobiva ravi.
Glükoosi vereanalüüs raseduse ajal
Paljud naised raseduse ajal tunnevad pikka ja tüütu meditsiinikatse objekti. Seda seetõttu, et ootavad emad peavad võtma tohutu hulga teste. See on vajalik naise ja lapse tervisliku seisundi jälgimiseks ning normidest kõrvalekallete õigeaegseks avastamiseks. Üks nõutav test on glükoositaluvuse uuring. Miks peate raseduse ajal vere glükoosile annetama? Kuidas ma peaksin selle protseduuri jaoks ette valmistama? Me vastame kõigile küsimustele, mis muretsevad tulevaste emade pärast.
Miks see analüüs läbi viia
Glükoosi vereanalüüs lapse kandmisel on muutunud kohustuslikuks, kuna rasedate diabeediga rasedate naiste arv on kasvanud. Seda tüüpi haigust diagnoositakse tavaliselt hilises raseduses, kuid raseduse alguses on väikesed võimalused rasedusdiabeedi tekkeks.
Vere annetamine suhkrule aitab arstidel tuvastada insuliini sünteesi tasakaalustamatust raseda naise kehas, korrigeerida glükoosi kogust ja vältida preeklampsia arengut - hilisemat toksilisatsiooni, mis võib viia lapse emakasisene arengu rikkumiseni.
Riskirühmad
Isegi tavapärase raseduse ajal testitakse teatud kategooria naisi vere glükoosiproovide suhtes isegi varases staadiumis. Rasedad naised on reeglina ohus. Kõigil neil on järgmised omadused:
- perekonnas on diabeedi pärimise juhtumeid;
- on ülekaalulisus või rasvumine;
- enne praegust rasedust ilmnesid abordid või surnult sündinud lapsed;
- vastsündinu kaal viimase sünni ajal ületas 4 kilogrammi;
- diagnoositi hiline gestoos;
- avastati kuseteede infektsioonid;
- rasedus tuli kolmkümmend viis aastat.
Sellistes olukordades tehakse veresuhkru test koormuse all, st pärast suhkru tarbimist. See testi versioon on täpsem.
Rasedad naised, kes ei kuulu ühegi loetletud kategooria alla, peaksid vere glükoosile annetama ainult kolmanda trimestri alguses.
Analüüsi ettevalmistamine
Selleks, et analüüsi tulemused oleksid võimalikult täpsed, peab naine võtma vereproovi võtmise protseduuri vastutustundlikult. Ettevalmistus tähendab järgmist:
- toidu täielik keeldumine 10–12 tundi enne vere loovutamist on võimalik kasutada ainult magusaineid sisaldavat puhast vett;
- ravimite võtmisest hoidumine (tuleb arstiga kokku leppida);
- puhta süsivesikute tarbimise vähendamine 150 grammi päevas kolme päeva jooksul enne protseduuri. Lisaks on vaja jätta toitumisest välja rasvane ja vürtsikas toit;
- emotsionaalne puhkus;
- alkoholi ja suitsetamise keeld, mis põhimõtteliselt tähendab rasedust ja tervislikku eluviisi.
Menetluse ootamisel saate lugeda midagi kerget ja rahulikku. Parem on arvutisse või vidinatesse mängud välja jätta, sest see põhjustab aju ärritumise ja mõjutab hormoonide tootmist, mis võivad mõjutada tulemuse täpsust.
Kuidas analüüsitakse?
Esiteks võetakse vere.
Siis antakse naisele umbes 50–75 ml glükoosi, mis on lahjendatud klaasitäie veega. Mõnede rasedate naiste puhul muutub see tõeliseks testiks - targalt magus maitse võib isegi põhjustada oksendamist. Sellise reaktsiooni tõenäosuse vähendamiseks võib veele lisada sidrunimahla. Pärast glükoosi võtmist ootab rase naine tund aega. Mootori aktiivsus on keelatud, samuti söömine.
Tund hiljem võtab tehnik vere uuesti. Seejärel võrreldakse mõlema proovi uuringu tulemusi. Kui vähemalt üks indikaatoritest on normist kõrgem, määratakse analüüs uuesti. Sarnaste tulemustega saadetakse rase naine endokrinoloogile. Viimane annab kõik vajalikud soovitused, mille tulemusena välditakse riske ema ja lapse tervisele.
Analüüs koormusega erineb sellest, et pärast lahuse võtmist võetakse veri kolm korda pausi 1 tund.
Lisaks verele võib uriini kontrollida ka glükoosi suhtes. Laborisse tuleb tuua umbes 150–200 milliliitrit päevas kogutud vedelikku.
Kaasaegsed normid
Kui suhkru tase on normaalne, ei tohiks analüüsi tulemused ületada järgmisi näitajaid:
- sõrme verd - 3,3–5,8 mmol / l;
- verest veenist - 4,0–6,3 mmol / l.
Koormusega võetud proovi kontrollimise tulemus ei tohiks tavaliselt ületada 7,8 mmol / l.
On juhtumeid, kui verd ei saa võtta tühja kõhuga. Seejärel on lubatud maksimaalne väärtus 11,1 mmol / l.
Esimesel ja kolmandal trimestril peaks vere glükoosisisalduse suurenemine jääma 0,2 mmol / l piiresse ja koormuse alla - 8,6 mmol / l.
Mõnikord annavad oodatavad emad ohutuse tagamiseks korraga mitmetes laborites verd glükoosile. Sellises olukorras peate olema valmis, et erinevates institutsioonides võivad testinäitajad erineda. Tulemust võivad mõjutada ka naise ebastabiilne emotsionaalne seisund ja heaolu.
Kui glükoosi tase on madal, on see ka murettekitav, sest lapse aju normaalseks arenguks ei tohiks suhkru tase ema veres langeda alla 3 mmol / l. Sulge glükoosi puudus kehas, muutes dieeti pärast konsulteerimist arstiga, mis viib raseduse.
Vastunäidustused
On olukordi, kus vere glükoosile annetamine raseduse ajal on vastunäidustatud. Oodatavad emad peaksid teadma, et neile ei saa sellist analüüsi anda järgmistel juhtudel:
- pankreatiidi ägenemine;
- maksakahjustused;
- sapipõie patoloogia;
- dumpingu sündroomi olemasolu;
- seedetrakti erosioon (Crohni tõbi, peptilised haavandid);
- krooniliste haiguste ägenemine;
- nakkushaiguste ilmnemine;
- voodi puhata akuutses toksemias igal ajal.
Vere glükoosile raseduse ajal tuleb annetada peamiselt naise seisundi jälgimiseks, kuna see on loote arengu protsessis otsustava tähtsusega. Tulevane ema peaks hoolikalt jälgima oma dieeti ja püüdma vältida äkilisi muutusi veresuhkru tasemes, kuna nii madal glükoosisisaldus kui ka kõrge glükoosisisaldus võivad vallandada lapse patoloogiate tekke ja mõjutada tõsiselt naise tervist.
Glükoositaluvuse test raseduse ajal
Raseduse ajal peab iga naine läbima teatud uuringud ja läbima vajalikud testid. Teise - raseduse kolmanda trimestri alguses - on üks sellistest kohustuslikest testidest glükoositaluvuse test raseduse ajal. See test näitab, kuidas rase naise keha jagab veresuhkru (suhkru).
Glükoositaluvuse test raseduse ajal viiakse läbi varjatud (peidetud) diabeedi tuvastamiseks. Glükoositaluvuse halvenemine on varajane riskitegur insuliinisõltuva suhkurtõve tekkeks.
Glükoositaluvuse test raseduse ajal: näidustused ja vastunäidustused
Vastavalt Venemaa Föderatsiooni tervishoiuministeeriumi 17. detsembri 2013. aasta kirjale nr 15-4 / 10 / 2-9478 rasedusdiabeedi õigeaegseks avastamiseks 24-28 rasedusnädala jooksul (optimaalne 24... 26 nädala pikkune periood) viiakse läbi kõikide rasedate naiste suukaudne glükoositaluvuse test. Erandjuhtudel võib glükoositaluvuse testi teha kuni 32-nädalaseks raseduseks.
Glükoositaluvuse testi vastunäidustused on järgmised:
- individuaalne glükoosi talumatus;
- ilmne diabeet (hiljuti diagnoositud diabeet raseduse ajal);
- seedetrakti haigused, millega kaasneb halvenenud glükoosi imendumine (dumpingu sündroom või mao sündroom, kroonilise pankreatiidi ägenemine jne).
Ajutised vastunäidustused on järgmised:
- rasedate naiste varajane toksilisatsioon (oksendamine, iiveldus);
- vajadus range voodipesu järele (testi ei teostata enne, kui mootorirežiim on laiendatud);
- äge põletikuline või nakkushaigus.
Kuidas viia läbi glükoositaluvuse test raseduse ajal
Glükoositaluvuskatse on koormuskatse glükoosiga (75 g), mis on ohutu diagnostiline test süsivesikute metabolismi häirete avastamiseks raseduse ajal.
Selle uuringu ettevalmistamine on rangem ja põhjalikum kui lihtsalt glükoosi taseme määramine veres.
Katse tehakse normaalse toitumise taustal (vähemalt 150 g süsivesikuid päevas) vähemalt 3 päeva jooksul enne uuringut. Uuring viidi läbi hommikul tühja kõhuga pärast 8-14 tunni pikkust ööbimist. Viimane söögikorra peaks sisaldama 30-50 g süsivesikuid. Vere glükoosisisaldust mõjutavaid ravimeid (süsivesikuid, glükokortikoide, β-blokaatoreid (retseptiravimeid), adrenomimeetikume (nt ginipral) sisaldavad multivitamiinid ja raua lisandid) tuleks võimaluse korral võtta pärast testi lõppu.
Glükoositaluvuse katse ajal raseduse ajal võetakse vere glükoosi verd kolm korda:
- Mõõdetakse algtase (taust) tühja kõhuga veres. Pärast esimese venoosse vereproovi võtmist mõõdetakse kohe glükoosi taset. Kui glükoosi tase on 5,1 mmol / l või rohkem, diagnoositakse rasedusdiabeet. Kui indikaator on võrdne 7,0 mmol / l või rohkem, siis tehakse esialgne diagnoos: ilmne (esimene avastatud) diabeet raseduse ajal. Mõlemal juhul ei tehta testi edasi. Kui tulemus jääb normaalsesse vahemikku, jätkub test.
- Kui katse jätkub, peab rasedat naist jooma 5 minuti jooksul glükoosilahust, mis koosneb 75–300 ml sooja (37-40 ° C) joogist, mis on lahustatud 75–300 ml kuiva (anhüdriidi või veevaba) glükoosi. Testimise alguseks loetakse glükoosilahuse võtmise algust.
- Järgmised vereproovid venoosse plasma glükoositaseme määramiseks võetakse 1 ja 2 tundi pärast glükoosi koormust. Kui saadakse tulemused, mis näitavad gestatsioonilist diabeedi pärast teist vereproovi, katse lõpetatakse ja kolmas vereproov ei toimu.
Kokku kulub rasedatele umbes 3-4 tundi glükoositaluvuse testimiseks. Katse läbiviimisel on aktiivsed tegevused keelatud (te ei saa kõndida, seista). Rase naine peaks veetma ühe tunni vahel, et verejooks puhata, istuda mugavalt raamatut lugedes ja tundmata emotsionaalset stressi. Toit on vastunäidustatud, kuid joogivesi ei ole keelatud.
Vere glükoosisisaldus raseduse ajal
Testitulemuste tõlgendamist teostavad sünnitusarst-günekoloogid, üldarstid, üldarstid. Eriti ei nõuta endokrinoloogiga konsulteerimist raseduse ajal süsivesikute metabolismi rikkumise tuvastamiseks.
Norm rasedatele naistele:
- Venoosse vereplasma glükoosi tühja kõhuga on alla 5,1 mmol / l.
- 1 tunni jooksul glükoositaluvuse katse ajal alla 10,0 mmol / l.
- 2 tunni pärast on rohkem või võrdne 7,8 mmol / l ja alla 8,5 mmol / l.
Rasedate diabeediga rasedate naiste ravi ja ravi
Dieetravi näidatakse koos täielikult seeditavate süsivesikute täieliku väljajätmisega ja rasvade piiramisega; igapäevase toidukoguse ühtlane jaotus 4-6 vastuvõtule. Suure toiduainesisaldusega süsivesikud ei tohiks olla rohkem kui 38–45% toidu päevase kalorisisalduse, valkude 20-25% (1,3 g / kg), rasvade puhul - kuni 30%. Naistel, kellel on normaalne kehamassiindeks (KMI) (18–24,99 kg / m2), soovitatakse toidu päevane kalorsus olla 30 kcal / kg; liigse (kehakaaluga, mis ületab ideaali 20-50%, BMI 25 - 29,99 kg / m2) - 25 kcal / kg; rasvumisega (kehakaal, mis ületab ideaali rohkem kui 50%, BMI> 30) - 12-15 kcal / kg.
Doseeritud aeroobne harjutus jalgsi kujul vähemalt 150 minutit nädalas, basseinis ujumine. On vaja vältida harjutusi, mis võivad põhjustada vererõhu tõusu ja emaka hüpertoonilisust.
Naised, kellel on olnud rasedusdiabeet, on tulevikus raseduse ja 2. tüüpi diabeedi korral suure riskiga selle arenguks. Seetõttu peaksid endokrinoloog ja sünnitusarst-günekoloog neid naisi pidevalt kontrollima.
Kuidas teha raseduse ajal glükoositaluvuse test: suhkru määr
Kolmandal trimestril peavad rasedad naised läbima mitmeid kohustuslikke teste, millest üks on glükoositaluvuse analüüs või test. See laborikatse on ette nähtud kõigile naistele kahekümne kaheksa nädala vanuses.
Miks sa seda vajad
See analüüs on vajalik ja see on tingitud asjaolust, et hiljuti on raseduse kolmandal trimestril suurenenud rasedusdiabeedi esinemissagedus. See on hilinenud tüsistus ja on võrdne hilinenud toksiktoosi või preeklampsiaga.
Kui naine registreeritakse ja teavet kogutakse ning tema tervislik seisund, võib selline analüüs olla vajalik palju varem, raseduse alguses. Kui tulemus on positiivne, jälgitakse naist kogu raseduse ajal, ta peab järgima kõiki meditsiinilisi soovitusi veresuhkru taseme kontrollimiseks.
On riskirühm, mis hõlmab naisi, kes pööravad tähelepanu esmakordsel registreerimisel. Kriteeriumid, mille alusel raseduse ajal naised kuuluvad sellesse rühma:
- Pärilik eelsoodumus suhkurtõvele (see tähendab, et haigus on kaasasündinud, kuid mitte omandatud).
- Rasedad naised liigsest kehakaalust või rasvumisest.
- On esinenud surnult sünnitust või raseduse katkemist.
- Suure lapse (kaaluga üle nelja kilogrammi) sündi viimasel sünnil.
- Kroonilised nakkushaigused kuseteedes ja hiline gestoos.
- Rasedus ilmneb pärast kolmekümne viie aasta vanust.
Naised, kes ei ole selles nimekirjas, peaksid raseduse ajal kontrollima glükoositaluvust ainult kolmandal trimestril, kahekümne kaheksa nädala jooksul.
Mis on glükoosi puudumine
Glükoos osaleb organismis süsivesikute metabolismi kontrollis, mille tasakaal hakkab muutuma raseduse alguses.
Glükoos on peamine energiaallikas, mis on vajalik nii ema keha kui ka lapse arengu jaoks. Suhkru taset reguleerib spetsiifiline hormooninsuliin, mis sünteesitakse kõhunäärme erirakkudes.
See soodustab glükoosi imendumist, reguleerides seeläbi selle sisaldust veres. Kui see protsess normist kõrvale kaldub, hakkavad arenema erinevad haigused, mida rasedad naised üldse ei vaja. Seetõttu on vahetu töö eelõhtul lihtsalt vaja kontrollida glükoosi taset.
Naine ise võib parandada süsivesikute ainevahetust ja vähendada selle rikkumise ohtu, kui ta hoolikalt jälgib oma dieeti, siis näitab see analüüs raseduse ajal.
Kui analüüs raseduse ajal andis positiivse tulemuse, siis testige uuesti koos suureneva koormusega. Kordamist saab teha kolm korda. Kui säilib vere suhkrusisalduse püsiv suurenemine, pannakse rasedale naisele spetsiaalne toitumine ja iga päev peaks ta ise glükoosi mõõtma kaks korda.
Raseduse diabeet ei mõjuta lapse arengut ning tavaliselt pärast sündi taastuvad kõik süsivesikute ainevahetuse protsessid normaalseks, kuid paljud naised on mures, kas suhkurtõbi on päritud.
Katse ettevalmistamine ja käitumine
Analüüsi õigete tulemuste saamiseks peate aru saama, kuidas testimisprotseduur läheb ja kuidas läbida test. Paljud arstid ei teata analüüsi rasedatest omadustest.
Teine TSH uuringu nimi on tunni-, 2-tunnine ja 3-tunnine test. Nad vastavad täielikult nende nimedele, nii et naine peaks olema valmis selle eest, et ta peab haiglas palju aega veetma. Ta võib koos temaga raamatut teha või ooteaja jooksul teise õppetunni ette tulla ja hoiatada, et ta on hilja.
Te peate kaasas kanda glükoosi, et katsetada ja puhastada vett ilma gaasita. Analüüsi suunamiseks peab arst täpselt ütlema, milline test tuleb läbida ja kui palju glükoosi tuleb lahjendada ja purustada.
Kui test on tunnis, siis võtke 50 g glükoosi, 2 tundi selle kogus 75 g, kolm tundi - 100 g Glükoosi tuleb lahjendada 300 ml mineraalvett ilma gaasi või keedetud veeta. Mitte igaüks ei saa sellist magusat vett tühja kõhuga juua, nii et joogile on lubatud lisada väike kogus sidrunhapet või sidrunimahla.
Katse tuleb teha ainult tühja kõhuga, kaheksa tundi enne protseduuri ei tohiks süüa ega juua midagi muud kui vesi. Kolme päeva jooksul enne testimist peate järgima spetsiaalset dieeti, samas kui suure osa toidust tuleks välistada, on vaja piirata rasvaste, magusate ja vürtsikas toidu tarbimist.
Katsete eelõhtul ei tohiks ka süüa, kuid ei ole soovitatav nälgida ja piirata ennast liiga palju toidus, sest see võib mõjutada testitulemusi.
Rasedate ja sündimata laste tervis sõltub uuringu tulemuste õigsusest, mistõttu ei ole vaja kunstlikult tulemust normaalseks viia, eemaldades mõned päevad enne testi süsivesikuid toitumisest või näiteks joogides väiksema koguse glükoosilahust.
Laboris peate te vere või sõrme verd kiirendama (tavaliselt kõigis laborites võetakse verd sõrmelt). Pärast seda peab naine viivitamatult võtma glükoosilahuse ja ühe, kahe või kolme tunni pärast uuesti vere annetama. Aeg sõltub talle määratud testist.
Teist vereproovi oodates tuleb järgida järgmisi reegleid:
- Naine peaks olema rahul, sa ei saa kasutada füüsilist pingutust ja kõndida.
- Hea, kui ta suudab lamada, lugeda raamatut.
- Analüüsi ajal on oluline mitte süüa, juua saab ainult keedetud või mineraalvett ilma gaasita.
Harjutus suurendab keha energiatarbimist, mis toob kaasa kunstlikult madala veresuhkru taseme ning analüüsi tulemused on valed.
Katsetulemused
Kui uuringu tulemuste kohaselt ületab vähemalt üks parameeter normidest, siis ühe või kahe päeva pärast on vaja uuesti katsetada. Glükoositaluvuse halvenemise kinnitamisel peaks naine konsulteerima endokrinoloogiga ja järgima kõiki tema soovitusi.
Kui rasedale naisele diagnoositi rasedusdiabeet, peab ta järgima teatud dieeti, tagama piisava füüsilise koormuse ja kontrollima pidevalt tema veresuhkru taset.