EESTI KAUNEIMATE RAAMATUTE VÕISTLUS 2012
Tänavu esitatud 168 raamatut tunnistavad, et e-raamatute pealetung pole veel märgatavalt paberväljaannete saagikusele mõjunud. Hinnatud 2012. aasta valim oli ühtlaselt tugev, iga korraga jääb vigaste kujunduste osakaal väiksemaks. Hea käsitööoskuse kinnistumine teeb rõõmu, raamatud vastasid enamjaolt elementaarsele tasemele – kaanekujundused olid teemakohased, makett järgitav, pildid hea tunnetusega esitatud, trükk viisakas ning köited kasutasid ära tänapäeva materjalide võimalusi. Samas oli vähe silmatorkavaid, uusi kujundussuundasid avavaid teoseid. Tunnistan, raamat on väga tujukas formaat ning võimalus katsetada pisuke – seda enam tahaks esile tõsta töid, kus mäng on raamatu väärtust tõstnud, mitte sisu enda alla matnud. Igavalt korrektne kujundus ei tohiks pärjatud saada.
Polnud ka kõik raamatud päris veatud – leidus nii taandreaga alustatud peatükke, kaduvaid veeriseid, leskridasid kui ka kompositsioonivigu. Eriti keeruline on küljendada kirillitsat – kahjuks oli aga esitatud erakordselt vähe venekeelseid teoseid. Lisaks oli nadi auhinnata suurepäraseid kaanekujundusi, kui raamatu sisu oli tuimalt standardne liinitöö.
Lihtne olevat kiita luule- ja kunstiraamatuid, sest need laskvat kujundajal end rohkem välja elada. Kui poeesia puhul pidas see ehk paika, siis albumitest jättis meie armutu reha seekord alles vaid ühe, tõesti väärt töö. Samas tahtsime tunnustada seni vaeslapse ossa jäänud õpikuid, ent vaid mõningate mööndustega õnnestus üks esindaja ära märkida. Õpikuid saab hästi kujundada küll, see nõuab lihtsalt lisapingutust.
Eelmainitu tegi žürii töö erakordselt tõhusaks – esimeses voorus suutsime sõelale jätta napilt üle 30 kujunduse, ka teises voorus oli žürii võitjate suhtes üsna üksmeelne. Kõige enam jätkus arutlemist nõrgemas otsas – nii mõnigi 25 hulka pääsenu sai pärjatud puhtalt sellepärast, et reglemendi järgi peab mainitud arv täis saama. Formaat on formaat ning kiusatusele auhinnatavate pinki lühendada ei tohtinud alla vanduda.
Dan Mikkin
žürii esimees