Amaryllis on ilus ja ohtlik lill
Lilleseadjad on alati hinnanud kõrgel jalal olevaid amarülleid peene aroomi, värvide mitmekesisuse, ilmekate kellakujuliste õisikute tõttu. Toataimede ringis näeb lill muljetavaldav välja. Pole juhus, et selle nime seostatakse muistsete luuletuste kangelanna kauni lambakoera Amaryllise nimega, mis tähendab "sädelevat".
Amarilli kirjeldus ja omadused
Lõuna-Aafrikast toodud belladonna amaryllis võitis küll lillekasvatajate südamed, kuid algselt omistati neile liilia sort. Eraldi liigina mainis Carl Linnaeus õitsvat taime esmakordselt 18. sajandi keskel Amsterdami aiakultuuride kirjelduses.
Rootsi teadlase viga oli kahe sordi kombinatsioon: hippeastrum, amaryllis, - see kajastub segaduses tänapäevani. Lilled on levinud, välja arvatud Aafrika lõunaosas, Jaapanis, Austraalias, isegi Jersey saarel.
Sibulakultuuri eristab pikk paljas vars ja kitsad sirgjoonelised lehed kahes reas kuni 55 cm pikkused ja 3 cm laiad. Sibulate läbimõõt on keskmiselt 10-12 cm. 6 terava otsaga kroonlehe õisikud on lehtrikujulised läbimõõduga kuni 7-8 cm.
Amaryllise lehed vöö kujul on siledad, tumerohelised, paigutatud kahte ritta. Need ilmuvad pärast seda, kui taim on paari harutoru välja visanud. Vihmavariõisikud koosnevad 3-10 õiest, mis meenutavad nii liilia kui ka vana grammofoni piipu.
Looduses on amarüllil lumivalge värv või roosakaspunane kroonlehtede varjund. Kasvatajad on saavutanud värvispektri laienemise: lillad, kollased, oranžid toonid, mitme värvi kombinatsioonid.
Taime peen ilu on kohutav jõud. Amarillise pirn sisaldab alkaloidi lükoriini, mis põhjustab mürgitust. Lill on soovitatav istutada kinnastega ja protseduuri lõpus peske kindlasti käsi.
Hoidke amarülli väikeste laste ja loomade eest. Aafriklased teadsid taime omadustest. Nad määrisid vaenlase võitmiseks nooli mürgise mahlaga. Väikesed annused ainet pakkusid valu leevendamiseks.
Amarillide istutamine ja paljunemine
Välja sirutatud lehtede ja kõrge jalaga õis on väga ebastabiilne. Seetõttu on ümberistutamiseks vajalik massiivne ja stabiilne pott, mille kuju on alt lai ja ülaosas kitsenev..
Pirn peaks olema seintest 3-5 cm kaugusel. Kui on mitu sibulat, jääb nende vahele 10-12 cm kaugus. Pott vajab sügavat, kuna lillil on arenenud juurestik.
Sobivat mulda võib osta nii poest kui ka kodus. Soovitatav koostis sisaldab võrdsetes osades:
Huumust läheb vaja 2 korda vähem. Segu steriliseeritakse keeva veega või hoitakse sügavkülmas. Juurte õhutamiseks on drenaaž hädavajalik..
Sobiv kruus, paisutatud savi, mille kiht on 2-3 cm, puistatakse peal liivaga. Poti põhjas on vaja auku, et kaitsta seisva vee, juurestiku mädanemise põhjuste eest. Mullapinnal on soovitatav hajutada tellistest laaste või veidi veerisid.
Tervislikel sibulatel pole pragusid, laike, hallitust ega mädanemist. Need tuleb surnud soomustest vabastada, enne istutamist desinfitseerida, hoides neid kaaliumpermanganaadi lahuses 20 minutit. Päev pärast kuivatamist võib selle istutada nii, et nüri ots oleks allpool ja kolmandik sibulast jääks pinna kohale.
Õitsev amaryllis vajab rohkelt valgust, mõõdukat kastmist ja temperatuurivahemikku 18-25 ° C. Jahedus suurendab õitsemise aega.
Lõigatud nooled lilledega vees maksavad sama palju aega kui potides. Lõikamine stimuleerib sibulat uue haru moodustamiseks. Kui salvestate kõik nooled, siis järgmisel aastal ei pruugi amarillid õitseda.
Taime paljundamine toimub laste ümberasustamise või seemnete abil. Tütresibulat siirdatakse ja kastetakse pidevalt. Täiskasvanud sibul moodustub 2 aastat, kolmandas - õitsemiseks valmis.
Õievarre küpsed seemned istutatakse niiskesse mulda ja asetatakse kuuks ajaks varjutatud kohta. Seemikud istutatakse kasvades eraldi pottidesse. Amarillide õitsemine seemnetest toimub 5-7 aasta pärast.
Amaryllise hooldus
Nõuetekohane hooldus võimaldab teil saavutada 2-3 õitsemist aastas. Amaryllis vajab järgmisi tingimusi:
hea pinnase kuivendamine;
mugav temperatuur.
Kasvu ajal algab kastmine, kui poom tõuseb 10 cm kõrgusele. Taim ei salli seisvat vett. Optimaalne on kasta iga 3-4 päeva tagant, ilma et see sibulaid mõjutaks. Vesi peaks sattuma ainult mulda. Talveperioodil on ühekordne pihustamine lubatud 8-10 päeva..
Koduse amarülli värvimine on soovitav, kui kasutatakse tooteid, mis sisaldavad rohkem fosforit ja kaaliumi, vähemal määral lämmastikku. Õuetaimede jaoks sobib orgaaniline väetamine linnusõnniku või värske sõnniku valmistatud lahustes. Närbunud lehed on signaal amarülide üleminekust uinunud olekusse. Pealmine riietus on lõpetatud.
Lehtede pügamine pole soovitatav. Pärast noole langetamist peate poti eemaldama pimedas ja madala temperatuuriga kohas 3-4 kuud, et puhata ja jõudu saada. Tavaliselt on see suve- või sügisperiood ja sundimise aeg langeb talve-kevadisele ajale..
Parasiitide ennetamine toimub lehtede märgtöötlemise, pihustamise teel. Lehtede laigud võivad peegeldada seente või putukate kahjureid. Vaatlus ja hooldus võivad välimust takistada. Amaryllis on üldiselt pretensioonitu taim.
Amarillide tüübid ja sordid
Tõelise amarillise belladonna sibula leidmine on lillekasvatajatele suur edu. Klassikaline sort on alati hinnas. Valikulist päritolu amarülleid saate vabalt osta igast lillepoest. Seal on arvukalt mitmevärvilisi värve ja uusi sorte: kahekordne ja mitte kahekordne, kitsas kroonleht, suurõieline jne..
Jätkuvalt on probleemiks hippeastrumi ja amarülli jagamine, mis kuuluvad samasse lilleperekonda. Isegi lillegurmaanid eksivad mõnikord hippeastrumi arvukate perekondade tõttu..
Ainuüksi looduslikke liike on ligi sada ja selektiivselt aretatud üle poolteise tuhande. Suurepärased lillevormid, aroomid, värvigamma rikkalikkus muudavad amarillise suurepäraseks eluruumide ja aedade kaunistuseks..
Amarillise lilli tähendus ja foto, soovitused neile, kes soovivad seda osta
Amaryllis on rohttaim, mitmeaastane sibulataim, mis kuulub amarillide perekonda. Lill on monotüüpne perekond, kuna seda esindab ainult üks liik - amaryllis belladonna.
Taim on endeemiline ja looduslikes kasvutingimustes leidub ainult kodumaal - Lõuna-Aafrikas Lõuna-Aafrika Vabariigis Kapimaa provintsis.
Taimenime päritolu ja tähendus pole kindlalt teada. Amarüllisi nimetati iidsetes müütides kevade jumalannaks ja õhu armukeseks, kes aitas inimestel leida viisi oma soovide täitmiseks. Teise versiooni järgi on lill saanud nime kauni talupojanaise järgi, keda oma teostes kirjeldas Vana-Kreeka filosoof ja luuletaja Theocritus.
Samuti on legend uhke hääle ja emotsioonideta südamega nümfist. Ta vallutas kõik mehed, kes teda nägid, kuid see ainult lõbustas teda. Aja jooksul lõpetasid maa peal olevad naised laste sünnitamise, sest noored mehed, kes olid pimestatud nümfi ebamaise ilu tõttu, ei pööranud neile tähelepanu. Ja siis otsustasid jumalad ta peatada.
Sügise ja närbumise jumal kutsuti appi, kuid ta armus temasse ka. Mõistes, kuidas see võib lõppeda, otsustas ta teha nümfist suurepärase, kuid samal ajal mürgise lille, nimetades seda amarilliks. Sellest ajast alates vaatasid inimesed teda ainult, kartes puudutada.
Sibulakujuline lill amarüll on tegelikult mürgine, sisaldab suures koguses alkaloidi - lükoriini, mis stimuleerib aju oksendamiskeskust. Traditsioonilises meditsiinis kasutatakse väikestes kogustes lehtede või sibulate mahla oksendamise tekitamiseks või krampide ja spasmide leevendamiseks. Kuid peate meeles pidama, et isegi väike üleannustamine võib põhjustada surma..
Varem kasutasid Aafrika hõimud amarülleid, et valmistada noolte jaoks surmavalt mürgitatud nooleotsi..
Vaatamata eksootikale ja ilule on toalilled Amaryllis belladonna, mis tähendab "ilus daam", korraliku hoolduse korral üsna tagasihoidlikud ja püsivad taimed. Seetõttu sobivad need hästi algajatele kasvatajatele, kellel pole palju kogemusi ja kes teevad taimede kasvatamisel mõningaid vigu..
Amaryllis belladonna on dekoratiiv-lehtpuu ja õitsev toataim, millel on tumerohelised lineaarsed keelekujulised lehed, mille pikkus on kuuskümmend sentimeetrit ja laius kolm sentimeetrit.
Sõltuvalt pirnikujulise sibula suurusest, mille läbimõõt võib ulatuda kümne sentimeetrini, moodustatakse taimele üks kuni kolm tihedat, kuni viiekümne sentimeetri pikkust varre. Nende taime pikka aega viljelenud inimeste arvustuste kohaselt tuleks kolmas vars eemaldada, kuna see on nõrgem ja selle õied on vähem dekoratiivsed, ja seda tehakse ka nii, et see ei võtaks ülejäänud jõudu ära.
Amarillise õisik võib sisaldada kuni kuut õit, millel on lehtrikujuline (kellakujuline) kuju, teravatipulised kroonlehed ja läbimõõt kuni viisteist sentimeetrit.
Asaleaõie kirjelduse ja foto leiate sellelt aadressilt: https://cvetolubam.ru/azalia/
Ja see artikkel sisaldab alokaasia erinevat tüüpi kirjeldust koos fotoga.
Ja fotosid erinevatest veidrate kaudeksidega adeniumidest näeb siit.
- Miks teie amarillid ei õitse kodus, kuidas neid õitsema panna
- Amarülli ähvardavad haigused ja kahjurid
- Amarülli kodus kasvatamisel tekkida võivad raskused
- Soovitused neile, kes soovivad osta amarülli
Miks teie amarillid ei õitse kodus, kuidas neid õitsema panna
Amarilli õitsemise ajal näeb taim välja nagu valmis šikk kimp. Looduses on lilled lõhnatud ja tänapäevastel siseruumides kasvatatavatel sortidel on väga peen ja meeldiv aroom. Looduslikes kasvutingimustes õitsevad amarillid sügise saabudes. Sisetingimustes ja taime õige puhkeseisundisse viimisega algab õitsemine kevade algusega.
Praegu võib leida aretajate poolt hiljuti aretatud sorte, millel on kõige mitmekesisem õisikute värv ühevärvilisest üleni valgest kuni lillaka varjundini, samuti on palju triibulisi sorte. Need võivad olla nii lihtsad kui ka terry. Kuid artikli foto näitab valget, punast ja triibulist amarilli.
Amaryllis ei õitse teie kodus kunagi, kui seda ei hooldata korralikult või sibulale ei anta piisavalt puhkeaega. Taime korrapäraseks ja täielikuks õitsemiseks peab see tagama täieliku valgustuse, korralikult valitud pinnase, pealmise kastme ja rikkaliku jootmise.
Kõik see aitab pirnil koguda jõudu jalgade väljutamiseks. Amarüllite jaoks on vajalik ka täielik õitsemine puhkeperioodiks ja selle sobiv rakendamine. Selle kohta saate lähemalt lugeda siit.
Amarülli ähvardavad haigused ja kahjurid
Nagu enamiku toataimede puhul, võib ka haiguste esinemist ja kahjurite ilmnemist amarillil täheldada selle kasvu hilinemise ja negatiivsete välimusemuutustega. Selle taime kõige tavalisematest haigustest võib eristada järgmist:
- Hall mädanik, mis on seenhaigus ja tekib siis, kui vesi seisab potis. Amarillise lehed on kaetud pruunide laikudega ja seejärel eosed. Ravi viiakse läbi tugevate kahjustuste eemaldamisega ja edasise töötlemisega fungitsiididega (Topaz, Oksikhom jt). Tulevikus peate jootmise kogust kohandama;
- Fusarium (juuremädanik) ilmub ka siis, kui pinnas on vettinud. Juured lakkavad arenemast, mädanevad ja taim ise närbub ja kuivab. On vaja sibulaid ja mulda töödelda fungitsiidiga. Eriti rasketel juhtudel peate taime hävitama;
- Antraknoosi võib näha tumepruunide laikude ilmumise järgi lehtedel ja sama äärega nende servade ümber. Mõjutatud lehed tuleks eemaldada ja ülejäänud osa töödelda fungitsiidiga;
- Stagonosporoos (punane mädanik, punane põletus) on haigus, mis mõjutab taime sibulaid. Neile ilmuvad hääldatud punased laigud, seejärel katavad need amarülli lehed. Mõjutatud lehestik tuleb ära lõigata, seejärel taim potist välja võtta ja sibul pooleks tunniks asetada vaske sisaldavate preparaatide lahusesse (vaskoksükloriid, vasksulfaat jt). Pärast töötlemist siirdage sibul uude pinnasesse ja seejärel piserdage taime fungitsiidiga.
Kahjuritest mõjutavad amarülli sageli amarillise jahukomm, sibulalest, lehetäid, tripid, valgekärbes, punased lame- ja ämbliklestad ning soomustatud putukad. Putukavastane võitlus viiakse läbi pestes rohelise või pesu seebi lahusega, töödeldes taime rahvapäraste retseptide järgi valmistatud putukamürkide või infusioonidega.
Amarülli kodus kasvatamisel tekkida võivad raskused
Amarülli ebaõige hooldus võib põhjustada järgmisi probleeme:
- Lilled kaotavad oma heleduse otsese päikesevalguse tõttu, mis taime tabab. Amaryllis peaks olema varjutatud;
- Lilled muutuvad niisketes ja külmades ruumides mustaks, peate taime sobivamasse kohta viima;
- Kahvatud lehed ja rippuvad lilled viitavad ebapiisavale jootmisele;
- Kollased lehed võivad viidata taimele kahjurite ilmnemisele või mulla kastmisele..
Soovitused neile, kes soovivad osta amarülli
Kuna päris amarülli, mitte selle hübriidvormi omandamine on üsna keeruline, peate ostmisel kasutama usaldusväärse spetsialiseeritud kaupluse teenuseid.
Kui ostetakse sibul, mitte potis amarilli, siis tuleb see hästi suletud kaubamärgiga pakendis, kus tootja logo tähistab sorti ja lille enda kujutist. Kui ostetakse täiskasvanud amarilli, siis on soovitav, et ta oleks juba varred välja visanud. Samuti on vajalik kontroll, et veenduda taime tervises..
Mis on anthuriumi kodulilled ja kuidas neid hooldada, on siin kirjutatud.
Vriezia geniaalne, samuti selle muud tüübid ja hooldus on kirjeldatud selles juhendis.
Ja siin räägime teile sortidest ja sellest, mida Washingtonia palmipuu kodus vajab..
Paljude kasvatajate ülevaadete kohaselt ei tekita amarülli kasvatamine nõuetekohase hooldusega probleeme. Samal ajal ei saa selle dekoratiivne lehestik ja uhke õitsemine kedagi selle eksootilise nägusa mehe suhtes ükskõikseks jätta..
Amaryllis teine nimi
Amaryllis belladonna on sibulataim, sibula läbimõõt ulatub 5-10 cm-ni.
Roots on lehtedeta, lehed on rohelised, 30-50 cm pikad ja 2-3 cm laiad, paigutatud kahte ritta. Lehed moodustuvad sügisel või varakevadel külmas kliimas ja surevad kuni hiliskevadeni.
Suve lõpus annab iga sibul ühe või kaks paljast, 30–60 cm ulatuvat paljat, millest igaühel on õisik, mis koosneb 2–12 lehtrikujulisest õiest. Lilled valgest roosani tooni, on punane ja lilla. Lillede suurus on 6-10 cm läbimõõduga, need koosnevad kuuest kroonlehest.
Varem kuulusid perekonda Amaryllis liigid, mis on nüüd omistatud perekonnale Hippeastrum [3] (nende kahe perekonna esindajad on sageli segaduses, kuna nad on välimuselt väga sarnased).
Märkused
- ↑ Kasutas ka nime Angiosperms.
- ↑ Selles artiklis kirjeldatud taimegrupi jaoks ühejalgse klassi ülemise taksonina märkimise tavapärasuse kohta lugege artikli "Ühevoodi" jaotist "APG süsteemid".
- ↑ 123 botaanika. Entsüklopeedia "Kõik maailma taimed": Per. inglise keelest = Botanica / toim. D. Grigoriev jt - M.: Könemann, 2006 (venekeelne väljaanne). - S. 87. - 1020 lk. - ISBN 3-8331-1621-8
Kirjandus
- Hippeastrum ja amaryllis // Lillekasvatus. - 1976. - nr 1. - Lk 21.
Lingid
- Amaryllis // Brockhausi ja Efroni entsüklopeediline sõnaraamat: 86 köites (82 köidet ja 4 täiendavat). - SPb., 1890-1907.
- Kondori lillekompanii: Amaryllis
- Amaryllis belladonna: teave GRINi veebisaidil
- Amaryllis belladonna: teave IPNI veebisaidil (inglise keeles)
Wikimedia Foundation. 2010.
- Gröndal, Benedikt Sigurdsson
- Emana, Ashil
Vaadake, mis on "Amaryllis" teistes sõnastikes:
AMARILLIS - (kreeka amarylis). 1) perekond Amarilla, väga ilus punaste, roosade või erekollaste lõhnavate õitega taim. 2) ilus päevaliblikas. Vene keeles sisalduvate võõrsõnade sõnastik. Chudinov A.N., 1910....... vene keele võõrsõnade sõnastik
AMARILLIS on mitmeaastane sibulataim. Kodumaa Lõuna-Aafrika. Kasvatatakse sise- ja kasvuhoonetaimena. Lehed on lineaarselt keelelised, õied valgest punase toonini, samuti triibulised, meenutades kuju järgi liiliaid. Amaryllise tõud...... Kodumajapidamise lühientsüklopeedia
Amaryllis on lambakoera nimi Virgili eclogides (lambakoerad). Antonomazia (vt) järgi kasutatakse seda sõna "lambakoer" või "taluperenaine" asemel. Kirjanduslik entsüklopeedia. 11 köites; Moskva: Kommunistliku Akadeemia kirjastus, Nõukogude entsüklopeedia,...... Kirjanduslik entsüklopeedia
amaryllis - a, m. amaryllis f.<, gr. Ratsuritäht. Amarillide perekonna sibulakujuliste rohttaimede perekond, mõned liigid on kasvuhoonetes aretatud dekoratiivsetena, lõunas avatud maas. SIS 1985. Rast. Amarillos. Sl. nohik. 1795 4. Svetlana, amaril....... Vene gallitsismide ajalooline sõnaraamat
AMARILLIS - AMARILLIS, sibulataimede perekond (perekond amaryllis). 1 liik amarylis belladonna, Lõuna-Aafrikas. Aretatud kõikjal tubades ja kasvuhoonetes. Perekonna hippeastrum taimi nimetatakse sageli amarüüliks, mida kasvatatakse ka siseruumides ja...
AMARILLIS on amarillide perekonna sibulataimede perekond. 1 liik, Yuzhis. Aafrika. Neid kasvatatakse kõikjal tubades ja kasvuhoonetes... Suur entsüklopeediline sõnaraamat
amaryllis - nimisõna, sünonüümide arv: 12 • liblikas (201) • valotta (3) • hemantus (3) •... Sünonüümide sõnastik
Amaryllis - (Amaryllis, ilusa nümfi nimi, laulab Virgil) on Amaryllievide perekonna pereliige. Need on sibulakujulised taimed, mis õitsevad peaaegu üheaegselt või isegi enne lehtede arengut (miks koos niidušafrani või sügisvärviga nimetatakse neid rahvasuus alasti...... Brockhausi ja Efroni entsüklopeedia
Amaryllis - AMARILLIS, sibulataimede perekond (perekond amaryllis). 1 liik amarylis belladonna, Lõuna-Aafrikas. Seda kasvatatakse kõikjal tubades ja kasvuhoonetes. Perekonna hippeastrum taimi nimetatakse sageli amaryliseks, mida kasvatatakse ka siseruumides ja...... Illustreeritud entsüklopeediline sõnastik
amarüll - a; m. [kreeka keel. Ratsuritäht]. Kaunite õitega sibulataim, mida on kasvatatud dekoratiivsena. ● Vana-Kreeka luuletaja Theocrituse (4–3 sajandit eKr) idüllides lambakarja tüdruku nime järgi. * * * Amaryllis on perekonna sibulataimede perekond...... entsüklopeediline sõnastik
Mis vahe on amarüllil ja hippeastrumil?
Autor: Natalya Kategooria: Toataimed Avaldatud: 27. veebruar 2019 Uuendatud: 5. november 2019
Kui teil on mõlemad lilled ees, siis pole amarülli hippeastrumist raske eristada. Neid on raskem segi ajada. Vea saab teha, kui osta sibul või taim ilma lilledeta. Neile, kes pole teadlikud nende värvide erinevusest, soovitame kasutada järgmisi näpunäiteid.
Sisu
- Kuula artiklit
- Peamised erinevused
- Hippeastrumi ja amarülli erinevus
Kuula artiklit
Peamised erinevused
- hippeastrumi sibulad on ümmargused, mõnikord piklikud ja amaryllise sibulad on pirnikujulised;
- amarüllil on meeldiv peen aroom;
- amarillise õisikul on 6–12 õit, hippeastrumil on kuni kuus õit õisiku kohta;
- kui teie taim õitses sügisel, on see amarüll, kui talvel või kevadel on see hippeastrum;
- - vaadake varre: kui see on õõnes, siis on teie taim hippeastrum.
Mõlemad taimed - amaryllis ja hippeastrum - kuuluvad amaryllise perekonda. Botaaniline nimi amaryllis jäi monovid amaryllis Belladonna külge, kõiki muid sarnaseid lilli nimetatakse hippeastrumiks.
Pakume teie tähelepanu amarüllile ja hippeastrumile võrdlevat omadust.
Hippeastrumi ja amarülli erinevus
Liikide arv looduses
- Nartsisside istutamine mulda
Hippeastrum. Kuni 85 erinevat tüüpi.
Ratsuritäht. Ainus liik on Amaryllis Belladonna või Amaryllis ilus.
Kust taim tuleb
Hippeastrum. Ameerika troopikas ja subtroopikas.
Ratsuritäht. Algselt Lõuna-Aafrikast.
Ületamise võimalus
- Tillandsia: koduhooldus
Hippeastrum. 90% juhtudest ei ole see võimeline teiste liigi esindajatega ristuma.
Ratsuritäht. See läbib hästi selliseid liike nagu: Krinum, Nerine, Brunsvigia.
Uinuv periood
Hippeastrum. Enamikul hippeastrumitest on puhkeperiood, kuid on ka igihaljaid liike. Näiteks Hippeastrum Papilio.
Ratsuritäht. Heitlehised. On puhkeperiood.
Kui see õitseb
Hippeastrum. See õitseb üks kord aastas, sügisel, kevadel, talvel - olenevalt sundimise algusest. Mõni liik õitseb kaks korda aastas..
- Hoya kodus
Ratsuritäht. See õitseb üks kord aastas, tavaliselt ilmuvad lilled suve lõpus, sügisel. Amaryllis pärast õitsemist.
Lülisamba tunnus
Hippeastrum. Pulk on silindrikujuline, kuni 90 cm kõrge, õõnes, roheline, mõnikord pruuni või halli tooniga. Säärel kuni 15 vaevumärgatava aroomiga õit.
Ratsuritäht. Säärel puudub õõnsus, roheline ja lilla toon. Kasvab kuni 1 m kõrguseks, tal on kuni 12 lõhnavat õit.
Lille värv
Hippeastrum. Punane, roosa, roheline, kollane, valge. Võib olla veenid ja heledama varjundiga punktid.
Ratsuritäht. Erinevad roosa toonid.
Lehe kuju ja värv
Hippeastrum. Erinevate liikide lehed on erinevad: siledad või kõvad, kuju on piklik, vöötaoline.
Ratsuritäht. Lehed on kitsad, siledad, soonelised.
Pirni kuju
Hippeastrum. Pirn on üldiselt ümar, mõnikord veidi piklik. Pirnil olevad kaalud sarnanevad sibulakaaludega, ainult valged
Ratsuritäht. Pirnikujulised sibulad. Kaetud hallide kestadega, seestpoolt puberteediline.
Amaryllis: mis see lill on ja mida see tähendab
Kevadel ja suvel võib floristikaupluste riiulitelt leida tohutuid liiliataolisi lilli. Paljud meie kliendid arvavad, et vaasid sisaldavad minipildi grammofone, mis on looduse loodud puupäkapikkude või haldjate jaoks. Me räägime jumalikest amarillidest.
Igal aastal ostetakse neid üha rohkem alternatiivina liiliatele, palutakse lisada pulmadesse või meeste kimpudesse. Mõelgem välja, milline taim see on ja mida see kingitamisel tähendab.
Mis on amarilli lill
Esmakordselt avastasid Lõuna-Aafrika rannalt eredad grammofonililled. Nad armastavad kuuma ja niisket kliimat, mistõttu neid leidub vene aedades ja esiaedades harva. Kuid aednikud kasvatavad neid sageli toataimedena..
Amarilli sibul kuulub kergesti õitsevasse taimerühma, see tähendab, et lille eest hoolitsemine pole keeruline, kuid see õitseb pikka aega. Sibulast väljub paks vars, mis lõpeb õisikutega. Ühte noolt võib kroonida 12 pungaga, mis õitsevad üksteise järel 7-10 nädala jooksul.
Lill lõhnab maitsvalt. Selle aroom on magus ja pealetükkimatu, seetõttu hindavad taime eksootika armastajad, kelle jaoks liiliad on terava lõhna tõttu vastuvõetamatud..
Mis vahe on amarüllil ja hippeastrumil
Botaanikast kaugel oleva inimese jaoks pole amaryllise ja hipeastrumi vahel põhimõttelisi erinevusi. Need on sama lilleperekonna esindajad, kuid erinevatest perekondadest ning erinevad ainult botaaniliste omaduste poolest. Need, mis on seotud lilli välimusega, oleme loetletud tabelis.
Amaryllis ja hippeastrum: kohapeal 7 erinevust
Artikli lisamine uude kogusse
Amaryllis ja hippeastrum kuuluvad samasse Amaryllidaceae perekonda, kuid erinevatesse perekondadesse. Neid taimi ajavad sageli segadusse isegi eksperdid. Vahepeal on neil erinev päritolu, õitsemise aeg, sibula kuju. On palju muid erinevusi..
Kuni viimase ajani esindas amarülli ainult üks liik Amaryllis Belladonna, samas kui hippeastrumil on rohkem kui üheksakümmend liiki. Sageli tekitab segadust ka mõne hippeastrumi sordi nimi, milles on sõna "amaryllis"..
Ilusad amarillid
Vana-Kreeka luuletaja Theocrituse, amaryllis belladonna loomingust pärit noore nümfi järgi nimetatud lill on pärit Lõuna-Aafrikast. Esmalt tutvustati seda Euroopale. Seetõttu pidasid teadlased hiljem avastatud hippeastrumit Lõuna-Ameerika liigiks. Ja ainult nende taimede ületamise võimatus suutis botaanikuid veenda, et nad kuuluvad erinevatesse perekondadesse.
Amaryllis beautiful ehk ilu (nagu sõna belladonna tõlgitakse itaalia keelest) kuulub sibulataimede hulka. Selle lihakas vars kasvab kuni 60 cm kõrguseks. Õitseb tavaliselt 2–12 lehtrikujulist 6–10 cm läbimõõduga õit. Selleks ajaks, kui varre kasvab uuesti, surevad lehed enamasti ära.
Pirn on pirnikujuline, kaetud hallide soomustega, läbimõõduga 5-10 cm. Sellel olevad vanad soomused on ühendatud noorte omapäraste niitidega, mis sarnanevad ämblikuvõrguga.
Amaryllis õitseb tavaliselt sügisel - sel ajal kodumaal Lõuna-Aafrikas - kevadel. Lilledel on meeldiv lõhn.
Ameerika "rüütlitäht"
Hippeastrum nimetati keskaegsete relvadega sarnasuse tõttu rüütlitäheks. See toodi Vanasse maailma Kesk- ja Lõuna-Ameerikast.
Nagu amarillis, kuulub ka hippeastrum sibulataimede hulka, kuid selle õõnesjalg on kõrgem ja õied on suuremad (mõnes sordis ulatub läbimõõt 25 cm). Esiteks kasvatab taim lehti ja seejärel vabastab ta pungadega varre, mis on tavaliselt 2–4. Üks lehtedest on varre substraat.
"Rüütlitähe" pirn on ümmargune, mõnikord piklik. Tema kest on valge, meenutab sibulat.
Hippeastrum õitseb talvest varakevadeni. Lilled on lõhnatud.
7 erinevust amarülli ja hippeastrumi vahel
hippeastrum ja amaryllis
Kui panete amarillise ja hippeastrumi üksteise kõrvale, siis on taimede erinevus kohe nähtav. Kuid üksikult on nad sageli segaduses, kuigi mõlemal lillil on palju erinevusi. Räägime peamistest.
1. Erinevus päritolus
Kuigi mõlemad taimed kuuluvad Amaryllidaceae perekonda, on nad pärit erinevatelt mandritelt ja erinevatesse perekondadesse. Amaryllis on põline Lõuna-Aafrika Vabariik, kuulub samanimelisse perekonda, kus ta on praktiliselt ainus esindaja.
Hippeastrum kuulub perekonda Hippeastrum, millel on üle 90 taimeliigi. Enamik neist lilledest leiti Lõuna-Ameerikas asuvast Amazonase basseinist..
2. Õitseaja erinevus
Hippeastrumi ja amarülli päritolu mõjutas õitsemise aega. Kui teie aknalaual õitseb üks neist sibulataimedest sügisel, siis võite olla kindel, et see on amarüll. Talvel õitseb hippeastrum.
Muidugi, kui ostate taime lillepoest, siis võite siin eksida, sest tootjad tegelevad hippeastrumi sundimisega aastaringselt.
3. Erinevus pirni järgi
Amarillil ja hippeastrumil on välimuselt ja kujult erinevad sibulad. Lõuna-Aafrika iluasjades on need siledad ja pirnikujulised, hallikasvärviga, seest kaetud mingi ämblikuvõrguga, moodustavad sageli tütarsibulaid.
Hippeastrumi sibulad on tavaliselt ümarad või veidi piklikud ja valget värvi. "Lapsed" nende ümber on vähem levinud.
4. Erinevus astmelises osas
Mõlemad taimed erinevad oma varre poolest märkimisväärselt. Hippeastrumis on see seest õõnes ja kõrgem (võib ulatuda 1 m-ni). Amaryllisel on tihe ja tugev vars. selle sees pole õõnsust, kõik on koega täidetud. Suurused on tagasihoidlikumad kui hippeastrum, maksimaalselt 60 cm.
5. Lehtede erinevus
Amarillise lehed surevad ära õitsemise ajaks. Need ilmuvad tavaliselt hilissügisel või kevadel ning kuivavad suvise kuumuse saabudes..
Hippeastrumil on alati õitsemise ajal lehed. Neist kolm asuvad aluses ja neljas toetab õisikut. Tõsi, destilleerimise tõttu võib hippeastrum õitseda ilma lehtedeta ja seetõttu tekib segadus.
6. Lillede ja nende lõhna erinevus
Amaryllise ja hippeastrumi peamised erinevused on muidugi lillede kuju, värvus ja suurus. Lõuna-Aafrikast pärit külaline õitseb tavaliselt rikkalikumalt: ühel varrel võib olla kuni 12 õit. Hippeastrum ei saa sellega kiidelda, tk. selle õõnes vars seda raskust ei toeta. Sellel on tavaliselt 2–4 õit.
See, mis hippeastrum ületab amarilli, on selle lillede suurus: nende läbimõõt võib ulatuda 25 cm-ni. "Ilu" on mitte rohkem kui 10 cm.
Hippeastrumi liikide rohkuse ja sordirikkuse ning palju rikkalikuma värvivaliku tõttu on kahevärvilisi ja isegi mitmevärvilisi sorte. Kui amarillid on ainult valged, roosad, punased ja lillad.
Erinevus on ka lillelõhnal. Nad ei lõhna hipeastrumis, kuid amarülidest õhkuvad neist imelist aroomi. Nii et kui seda tunnete, teate täpselt, milline taim teil potis on..
7. Erinevus seemnete idanevuses
Nagu enamik taimi, võivad sibulad levida ka seemnete kaudu. Niisiis, hippeastrumi ja amarilli idanevus on erinev. Esimese seemnete jaoks piisab idanemiseks kahest nädalast ja teise seemnete jaoks kulub vähemalt 8 nädalat..
Hippeastrum ja amaryllis on muid erinevusi: varre värvus, sibulate struktuur, kaalude värv jne. Kuid nende kahe taime eristamiseks loodame, et ülaltoodust piisab, eriti kuna korterites on amarülleid palju vähem levinud kui hippeastrum.
Mis vahe on amarüllil ja hippeastrumil ning kuidas seda kasvatada
Hippeastrum ja amaryllis on erakordselt suurejoonelised toalilled, mis on väga sarnased. Neid liike iseloomustavad suured sibulad, mis on teatud viisil potti istutatud (ülemine osa asub maapinnast kõrgemal). Õitsemine toimub enne lehtede ilmumist - sibulast tõuseb suurte värviliste pungadega alasti vars, mis muutub tohututeks erksateks õiteks, sellest ilust on lihtsalt võimatu kõrvale vaadata. Amarilli või hippeastrumi lillede ilu on täiuslik - õie õige kuju, kroonlehtede mittestandardne põnev värv, kerge aroom (mõnele sordile iseloomulik), tohutu suurus, lihtne hooldada. Selles artiklis - kõik koduse amarilli kasvatamise nõtkustest, ülevaade populaarsetest sortidest, kahe botaanilise liigi erinevused.
Hippeastrum ehk amarüll?
Sibulataimede õige klassifitseerimise jaoks on vaja teada mitmeid märke, mille järgi saate eristada, nii välimuselt sarnaseid, amarilli kui ka hippeastrumit.
Märkide nimetus
Ratsuritäht
Hippeastrum
Perekonna liikide arv
Pirnikujuline, piklik, kaalude all on karvane kiht.
Ümarad, kergelt piklikud, puhtad soomused, millel pole puberteeti.
Koos jalaga
Suve lõpp, sügise algus, õitseb rangelt üks kord aastas.
Talv, varakevad, mõnikord õitsevad suured sibulad kaks korda aastas
Õitsemisega kaasneb õrn aroom
Lõhnata õied
Väärib märkimist, et mõlemad lilled kuuluvad samasse perekonda, seega on nende eest hoolitsemine identne. Amarillimajade kasvatamine toimub vastavalt teatavatele agrotehnilistele meetoditele, mida tuleb rangelt järgida, et sibulataimed õitseksid igal aastal. Räägime üksikasjalikult hippeastrumi ja amarilli põllumajandustehnoloogia nõtkustest.
Amaryllise kasvatamine ja hooldamine kodus
Amarilli või hippeastrumi istutamiseks tasub valida suured sibulad, millel ei tohiks olla väliseid kahjustusi. Mädanike taskute olemasolu pirni sees aitab tuvastada ebameeldivat lõhna, nii et ostes võite pirni hoolikalt uurida ja nuusutada. Te ei tohiks osta kahjustatud põhjaga või kaalul punase naastu olemasolu isendeid - see on märk punase põletuse kohutavast haigusest. Stagonosporoosi põhjustavad samanimelise seene eosed, nakkuse tagajärjel surevad sibulad sageli ja pungad ei arene ega mumifitseeru.
Haigestunud sibulad eraldatakse kiiresti, nakatunud soomused eemaldatakse tervele koele, lõigates kõik nähtavad kolded välja. Haava pinda saab lihtsalt briljantrohelise värviga töödelda ja kuivatada. Haigeid sibulaid on kasulik uputada Maximi või fütosporiini lahusesse, on lubatud kasutada mis tahes vaske sisaldavaid kompositsioone. Tervislikku istutusmaterjali töödeldakse eraldi kausis, see aitab vabaneda seene eostest, mis võivad settida kattesoomustele, eriti kui sibulaid hoitakse koos.
Kodus on amarillise kasvatamine võimalik, kui taimedele on tagatud kõik vajalikud tingimused, kuid sibul idaneb väga kiiresti, sageli õitseb varsti pärast istutamist.
Saagi kasvatamise esimesel aastal värviliste grammofonide nägemiseks ostke ainult suured, täidlased sibulad, mis juba sisaldavad õienuppe.
Amarillide istutamine
Kasvutingimused on amarüllite jaoks väga olulised, seetõttu on esimesel etapil oluline valida sibulate istutamiseks õiged anumad ja pinnas..
Sibulate istutamiseks peaksite valima raske poti, sest vöökujulised lehed ja kõrge ja tohutute õitega vars võivad kerge konteineri ümber pöörata. Poti läbimõõt valitakse, võttes arvesse sibula suurust, kaugus anuma seintest ei tohiks olla suurem kui 5 cm. Poti kõrgus peaks olema pikkade juurte arenguks ja kasvuks piisav. Ideaalis sobivad amarülli või hippeastrumi kasvatamiseks kitsad silindrikujulised keraamilised potid. Soovitav on tagada juurte loomulik õhutamine, seetõttu on parem valida glasuurimata keraamika.
Sobivate keraamiliste nõude puudumisel võite kasutada anuma raskemaks muutmiseks hingavat plastikust potte, mille põhja valatakse purustatud tellised või veeris..
Amaryllis, kui seda kasvatatakse kodus, on väga oluline muretseda sobiv muld, sest taim vajab istutamist viljakasse mulda. Maasegu valmistamiseks võite iseseisvalt kasutada järgmist retsepti:
- Savi - 1 h.
- Soodamaa - 1 h.
- Lehtpinnas - 1 h.
- Huumus - 1 h.
- Turvasmaa - 1 h.
- Jäme liiv, puhas - 1 tund.
- Vermikuliit või perliit - 1 tund.
Kaubanduses ilmub mõnikord sibulakultuuride istutamiseks valmis segu, kuid see põhineb turbal, nii et seda mulda saab kasutada ainult hippeastrumi kasvatamise substraadi ühe komponendina. On vaja tagada, et pH tase oleks vahemikus 5,6–6,0.
Kuid kõige olulisem tingimus, ilma milleta taimed ei arene edukalt, on sibulate maasse kastmise sügavus.
Tähtis! Hippeastrumi ja amarilli sibulad pole maasse mattunud - 1/3 sibulast peaks asuma maapinna kohal. Kastmise hädavajalik tingimus on mitte lüüa pirni keskele veevooluga, et mitte põhjustada kaalude mädanemist.
Amaryllis: hooldus pärast istutamist
Pärast istutamist on taim avatud valgusküllases kohas, kõige parem on pakkuda lillele hajutatud päikesevalgust.
- Kastmine - doseeritud, korrapärane. Kastmisvesi on parem settida toatemperatuuril..
- Väetis - Amaryllist võib nimetada ablaseks õieks, taim reageerib väetamisele väga hästi. Suvehooajal koguneb sibul järgmisel aastal õitsemiseks toitaineid, seega võib sibulakultuuride jaoks spetsiaalseid väetisi anda üks kord iga 10 päeva tagant. Sügisele lähemal on kasulik toita lilli kaaliumkloriidi ja fosforväetistega..
- Ettevalmistus talvitamiseks - sibulad langevad talvel puhkeseisundisse, mistõttu peavad nad tagama nõuetekohased ladustamistingimused.
Umbes septembri alguses vähendatakse lillede kastmist järk-järgult. Taimede kasvu peatamiseks saab ta valguse eest eemaldada. Oktoobris pannakse taimedega potid pimedasse kohta, lehed surevad järk-järgult. Taimedega potte hoitakse kuni jaanuarini kastmata jahedas ja pimedas kohas, seejärel siirdatakse sibulad värskesse substraati ja hoitakse valgusküllases kohas.
Amaryllise aretusmeetodid
Taimi paljundatakse tavaliselt imikute abiga, mis ilmuvad ema pirni lähedale. Amarilli kasvatamine laias potis stimuleerib paljude tütarlaste välimust, mis on kahtlemata vajalik haruldaste sortide aretamisel. Kuid pidage meeles, et paljude imikute ülesehitamine mõjutab õitsemise puudumist..
Tütresibulaid saab siirdamise ajal hõlpsasti eraldada. Ärge unustage haava pindu töödelda hiilgava rohelise või purustatud söega. Imikut kasvatatakse eraldi pottides, kuid tasub veenduda, et kaugus istutusnõu seintest ei oleks liiga suur.
Amarilli kasvatamine seemnetest on veel üks viis lillekultuuri kasvatamiseks. Sellel on oma plussid ja miinused.
Eelised hõlmavad kõrge dekoratiivsete omadustega tervisliku istutusmaterjali saamist. Kahe vanemsordi sunnitud tolmeldamise tulemusel on võimalik saada täiesti uute omadustega seemikud. Hübriididel võivad olla suuremad lilled kui algsortidel, algne kuju ja värv.
Seemnete paljunemise puuduseks võib pidada järgmisi tegureid:
- Pikka aega külvamisest esimese õitsenguni - võib kuluda 4–5 aastat, enne kui saate oma hübriidi lilli imetleda.
- Vanad seemned kaotavad kiiresti idanemist - amaryllise ja hippeastrumi külvamiseks tuleks kasutada ainult värskelt koristatud seemneid..
Seemnete külvamiseks kasutage kerge toitva pinnasega täidetud laiad kausid. Seemned idandatakse kohe pärast kogumist. Need ei ole pinnasesse kinnitatud, asetades need niisutatud aluspinna pinnale. Kiireima idanemise saavutamiseks tasub kauss katta klaasi või plastiga. Noored seemikud annavad esmalt ühe lehe, seejärel kasvatavad mõnda aega mugulat. Te saate neid sukelduda teise lehe ilmumise etapis. Tavaliselt kulub 3–6 nädalat, enne kui esimesed seemikud seemnetest välja kasvavad..
Beckeri kataloogi kõige huvitavamad amarülli sordid
Amaryllise ja hippeastrumi tänapäevaseid hübriidsorte on nii palju ja mitmekesiseid, et on raske jääda ükskõikseks, kui valite endale rohelise sõbra, ja tõmbab ostma kõiki sibulaid, mida pood pakub. Taime eest hoolitsemine on lihtne, seetõttu on selle põllukultuuri valik koduseks kasvatamiseks üsna õigustatud..
Suurim dekoratiivne efekt on järgmistel sortidel, mis on lillekasvatajate seas väga populaarsed:
Sordi nimi
Kirjeldus
Hiiglaslikud helepunase tooni ja valgete triipudega kahekordsed lilled. Luksuslik sort, mis vastab oma nimele - tantsiv kuninganna.
Haruldane rohekaskollase värvusega sort, mis pole amarüllile iseloomulik. Võluvad lilled püsivad värskena kuni 3 nädalat. Sort sobib kimpude lõikamiseks.
Võimas lillevarre hoiab topeltlehtedega suurejoonelisi Burgundia lilli. Hele sort.
Ebatavaliselt graatsilised, kitsaste kroonlehtede ja keeruka värvusega lilled kreemjas Burgundia toonides. Lill näeb välja nagu kergetiivaline liblikas.
Valge-punased õied graatsiliste kroonlehtedega. Väga särav ja ilmekas.
Lillede punane leek näeb roheliste lehtede taustal välja ere ja muljetavaldav. Läbilõikavate punaste õite ja pika õitsemise arvukus.
Sordi valik sõltub täielikult kasvatajast, sest kellelegi meeldivad erksad lilled, teised eelistavad heledaid pastelltoone. Beckeri veebipood aitab teil valida mis tahes amaryllise ja hippeastrumi sorte - populaarsed sordid on juba müügil.
Amaryllis: kirjeldus, tüübid, hooldus, erinevused hippeastrumist
Amaryllis on samanimelise perekonna sibulakujuline õistaim. Mitmeaastane. Kodumaa - Olifantsi jõe org Lõuna-Aafrikas. Levitamisala on üsna lai. Taim asub Lõuna-Aafrikas, Austraalias, Jaapanis.
Lille nimi on seotud kuulsa Vana-Rooma luuletaja Virgilusega. Amaryllis, kaunis lambakoer, on leitud tema töödest. Vana-Kreeka keelest tõlgib see nimi sädelevat.
Amarilli kirjeldus
Tumerohelised siledad pikad lehed on paigutatud kahte ritta. Kuju sarnaneb kitsa vööga. Umbellaatne õisik.
Juurestik on suur ümmargune sibul, külgedelt veidi lamestatud. Läbimõõt - 5 cm. See on kaetud hallikate soomustega ja põhjast kasvab tuhm valge risoom. Pirn jääb elujõuliseks 10-15 aastaks.
Õitsemisperiood algab kevade keskel. Kestus - 1,5 kuud. Esialgu moodustub 0,6 m pikkune lihakas jalg. Ülaosas moodustub õisik, mis sarnaneb vihmavarjuga. 6 kroonlehe lillede kuju sarnaneb kellaga. Värv - valge, kreem, roosa, kollane, lilla-punane. Keskel on pikad tolmukad, munasarjad.
Pärast õitsemist moodustuvad puuviljapullid, milles on rohkem kui 6 seemet. Nad küpsevad 30 päevaga.
Amarülli eristavad tunnused
Amaryllist segatakse sageli hippeastrumiga. Mõlemad taimed kuuluvad samasse bioloogilisse rühma. Perekond hippeastrum on arvukam. Sellel on umbes 90 looduslikult esinevat liiki.
Nende vahelised erinevused on toodud tabelis:
|Võrdlusatribuut||Ratsuritäht||Hippeastrum|
|Bloom||August sept.||Veebruar märts.|
|Lõhn||Avaldub ise selgelt.||Puudub.|
|Lille suurus (läbimõõt cm)||10–12||6–8|
|Lillede arv||4-6. Tutvumisleht 12.||2-4. Maksimaalselt - 6.|
|Värv||Valgest burgundini, roosade varjundite olemasolu.||Lumivalge, sirel, kollane, lilla, heleroheline. Muutuv värvikombinatsioon.|
|Lehed õitsemisfaasis||Puudub. Pärast viljastamist jätkake kasvu.||Kohal.|
|Peduncle||Tihe, tühjuseta. Pikkus 0,4-0,6 m. Lillaka tooniga.||Roheline õõnes toru, mille pikkus on 70 cm ja mille vajutamisel tekitab kerge pragina. On hallikaspruuni värvusega.|
|Pirni kuju||Pirnikujuline. Kaetud hallide kaaludega.||Ümmargune, alt piklik, külgedelt kergelt kokku surutud.|
|Kodumaa||Aafrika.||Lõuna-Ameerika.|
Amarillide tüübid ja sordid
Pikka aega peeti amarülli sama tüüpi taimeks. Nüüd on dekoratiivlille kahte peamist tüüpi:
|Vaade||Kirjeldus|
|Amaryllis Belladonna||See areneb piklikest, ümaratest, pirnikujulistest suurtest sibulatest. 0,5 m kõrge roheline vars, millel on meeldiv ja peen aroom. Belladonna õitseb talvel, jääb uinuma suvel.|
|Amaryllis Paradisicola||Õisikute arv erineb: neid on 21. On terava lõhnaga. Õied on roosad. Tooni küllastus suureneb pungade avanedes. Siseruumides lillekasvatus ei saanud levitamist.|
Nende liikide põhjal on aretajad välja töötanud uued sordid. Neid eristatakse värvi, kuju, lillede suuruse järgi:
|Sordi||Lill|
|Durban||Kujult sarnaneb see kellaga. Punane heleda täpiga aluses.|
|Parker||Roosa kollase keskosaga.|
|Lumekuninganna||Lumivalged läikivad õied beeži servaga.|
|Vera||Heleroosa pärlõitega.|
|La Paz||Roheline punase äärisega.|
|Macarena||Terrylilla valge triibuga.|
|Minerva||Kirju triibulised kroonlehed.|
|Grandior||Gradiendi üleminek kahvaturoosast küllastunud varjundini.|
Ebatavalise hübriidi saate ise saada. Õitsemise ajal kogutakse ühe sordi tolmukatelt õietolm, mis kandub teisele liigile. Saadud seemnetest kasvatatakse uus sort, mis ühendab vanemate värvi.
Amarillide hooldamine kodus
Amaryllis on sisult kapriissem kui hippeastrum. Aretus sõltub taime saabumise perioodist.
|Tingimused||Taimkatte faas||Puhkeseisund|
|Lille asukoht||Lõuna pool. Varju otsese päikesevalguse eest.||Pime jahe koht.|
|Valgustus||Hele hajutatud valgus 16 tundi päevas.||Pole nõutud.|
|Kastmine||Kasutatakse settinud vett. Kasta kaks korda nädalas. Enne õitsemist on pungad veidi niisutatud. Optimaalne niiskus - 80%.||Kastmine on lõpetatud. Pinnas pihustatakse. Niiskus kinnipidamiskohas - 60%. Kastmist jätkatakse, kui varre ulatub 12 cm kõrgusele.|
|Ventilatsioon||Hoidmine hästiventileeritavas ja tuuletõmbuseta piirkonnas.|
|Temperatuurirežiim||Päeval + 22... + 24 ° C, öösel +18 ° C. Teravad temperatuuri muutused pole lubatud.||+10... + 12 ° C pidevalt.|
|Pealmine riietus||Kord kümnendis. Väetised - Smaragd, Agricola, Kemira. Õitsemisfaasis kandke üks kord iga 5 päeva tagant. Eelistatakse väetisi, mis sisaldavad palju kaaliumi, fosforit.||Ärge kandke.|
Amarilli istutamise tunnused
Esimene samm on lillepotti valimine. Amarillide jaoks sobib stabiilne, massiivne anum. Läbimõõt sõltub istutussibula suurusest.
Optimaalseks peetakse laia põhjaga kitsenevat sügavat potti. Järgmine etapp on mulla ettevalmistamine.
Omandatud sibulasibula mullasegu töödeldakse:
- vala keeva veega;
- pange päevaks sügavkülma.
Amarülli substraat valmistatakse iseseisvalt. Selleks segage aiamuld, murumuld, huumus, turvas, jõeliiv võrdsetes vahekordades. Altpoolt asetatakse paisutatud savi, veeris, kruusa, tellistest laastude drenaažikiht.
Istutamiseks võtavad nad kvaliteetset materjali: pragude, mõlkide, seenhaiguste tunnuste, hallituse ja magusa lõhnaga sibulad. Desinfitseerimine toimub vesinikperoksiidi, kaaliumpermanganaadi, Bordeaux'i vedeliku lahuses, mis on kuivatatud ühe päeva jooksul.
Valmistatud substraat valatakse kuni pool potti. Asetage sibul, jättes kolmanda osa maapinnast kõrgemale. Pinnas on tampitud, rikkalikult niisutatud, asetatud päikeselisele aknale.
Hippeastrumi siirdamine viiakse läbi pärast õitsemist. Intervall on 3 aastat. Nädal enne planeeritud taime korralikku heitmist.
Lill koos mullakamakaga eemaldatakse potist. Raputage maha, uurige juurestikku, eemaldage mädanik. Lapsed eraldatakse sibulast, mida kasutatakse iseseisva istutusmaterjalina. Amaryllise siirdamine
Mulda lisatakse pika toimeajaga mineraalväetist. Agricola kasutatakse kõige sagedamini. Ülejäänud manipulatsioonid viiakse läbi nagu maandumisel. 4 cm paksune mullakiht eemaldatakse igal aastal. Lisage värske substraat eelmisele tasemele.
Õitsemis- ja puhkeperioodid
Kui looduslik lill kukub, lõigatakse varre ülaosa ära. Juurestikus on toitainete kogunemine. Pulk muutub kollaseks. Seejärel eemaldatakse see terava noaga. Pärast seda töötlust kasvavad uued lehed. Sel perioodil on taim hästi joota, söödetud.
Suve lõpus vähendatakse niiskust järk-järgult ja väetamine peatatakse..
Lehed muutuvad pehmeks, kollaseks. Hilissügisel pannakse toalill pimedasse kohta. Jahedana hoidmise periood on 75 päeva. Pärast seda õitseb taim uuesti.
Seisva perioodi algusega hoitakse pirni pimedas ruumis püsival temperatuuril + 10... + 12 ° C. Kuni lehtede õitsenguni ei kasteta taime. Pealset riietust ei kasutata.
Paljundamine
Kultuuri levitatakse kahel viisil:
- seemned;
- vegetatiivselt.
Seemne saamiseks viiakse läbi risttolmlemine. Seda pole keeruline teha. Õietolm kandub ühelt lillelt teisele. Pärast kapslite avamist puuviljadega kogutakse seemned, mis püsivad elujõulised 1,5 kuud. Seemnete paljundamine
Mahutid täidetakse toitainete pinnasega. Pinnas on hästi niisutatud. Seemned maetakse 5 mm sügavusele, kaetud polüetüleeniga. Kui ilmuvad kaks pärislehte, siis seemikud sukelduvad. Värv areneb 7 aasta pärast.
Vegetatiivsel paljundamisel säilitavad taimed sordiomadused. Õitsemine algab kolmandal aastal.
Aretusmeetodid:
|Tee||Teostamine|
|Laste osakond||Väikeste, juurdunud sibulate istutamine. Esialgu ei lõigata lehestikku: toimub toitainete kogunemine ja säilitamine.|
|Sibulate jagamine||Valitud istutusmaterjal on jagatud osadeks. Sektsioonid piserdatakse tuhaga. Osad asetatakse liiva, hoitakse 30 päeva temperatuuril +27 ° C. Kahe tõelise lehe ilmumisega istutatakse nad kvaliteetsesse substraati.|
Amarülli mürgine pirn võib nahka ärritada, seetõttu kandke töötamisel kaitsekindaid.
Amarilli kasvatamise probleemid
Amaryllis, kes on hooletu, võib mõnikord põhjustada mõningaid raskusi:
|Probleem||Eliminatsioonimeetodid|
|Kasvu pidurdumine||Kontrollige pirni seisukorda. Arengu puudumine 30 päeva jooksul pärast istutamist näitab selle elujõulisust.|
|Õitsemise puudumine||Suvepuhkus, maandumine päikesepaistelisse kohta.|
|Lehtede enneaegne närbumine||Väetise kasutamine.|
Haigused, kahjurid
|Haigus / kahjur||Manifestatsiooni tunnused||Kõrvaldamine|
|Stagonosporoos||Burgundia laigud sibulatel, juurtel, lehtedel.||Mädanenud osade eemaldamine, töötlemine mangaan-happelise lahusega, igapäevane kuivatamine. Uute sibulate pritsimine Maximiga.|
|Hall mädanik||Pruunid täpid sibulal, lehestik kaotab oma elastsuse.||Kahjustuste lõikamine, hiilgava rohelisega töötlemine, 48 tundi kuivatamine, värskesse pinnasesse istutamine.|
|Thrips||Lehtede kuivad valkjad alad.||Keemiline töötlus (Fitoverm, Intavir).|
|Ämbliklesta||Närbuvad lehed, mis on kaetud peenete niitidega.||Pihustamine akaritsiididega - Oberon, Neoron, Kleschevit. Rahvapäraste meetodite kasutamine: seebilahus, tuhk, sibula-küüslaugu infusioonid.|
|Amaryllise viga||Pirni kahjustus. Kahjurite väljaheited sarnanevad tahmaga, asuvad kaalude all.||Putukamürk (Akarin, Arrivo).|
|Lehetäide||Kolletavad lehed.||Nähtavate kahjurite kogu. Lehtede töötlemine seebivahu, lahjendatud alkoholiga.|
|Kilp||Lehekahjustused: kleepuvate kahjurite sekretsioonide ilmnemine.||Seebilahuse kasutamine.|
|Legtail||Väikeste usside ilmumine mullale.||Vana mulla asendamine uuega. Kastmise vähendamine.|
Hr Dachnik soovitab: amarüll on lill, mis viib soovid täide
Feng Shui sõnul on amaryllis tuleelemendi särav esindaja. See energia ilmneb eriti punaste õitega taimedes. Parim koht tema jaoks on köök. Jumalik lill sümboliseerib uhkust, ligipääsmatust, mehelikkust.
Taime maagilised omadused avalduvad soovide rahuldamise oskuses.
Mugav asukoht, hooliv hoolitsus täidavad unistused armastusest, reisimisest, enesetäiendamisest. Amaryllis toob majja rahu, heaolu ja mugavust.