Okra on üsna huvitav köögivilja Malvova perekonnast. Väikesed kaunad saab toiduvalmistamisel aktiivselt kasutada. Nõud, mis sisaldavad okra, muutuvad originaalsemaks ja maitsvamaks. Peale selle on tähelepanuväärne okra kasulikud omadused.
Vaatame neid üksikasjalikumalt.
Seedetrakti organite jaoks
Kõigepealt on okra hea soolte ja mao jaoks.
Perioodilise kasutusega:
• tavaline soole ja mao aktiivsus;
• keha kiirendatud puhastamine toksiinidest ja toksiinidest;
• kogunenud kolesterool eritub kehast kiiresti;
• elundid on haiguste eest paremini kaitstud.
Närvide jaoks
Okra on väga kasulik meie keha kõige olulisema närvisüsteemi jaoks. Tänu sellele köögiviljale:
• Stress ja depressioon on palju kergemini talutavad;
• suurendab organismi vastupanu;
• paljude närvisüsteemi haiguste tõenäosus on oluliselt vähenenud.
Okra on samuti hea aju jaoks. Tänu oma mõtetele tellitakse ja teave on paremini imendunud.
Raseduse ajal
Eksperdid soovitavad rasedatele sageli okra kasutamist.
Selle tehase kasutamise tõttu:
• lapse keha moodustub õigesti ja õigeaegselt;
• Naise keha on haiguste eest paremini kaitstud;
• alati hea tuju;
• vähendab patoloogiate tekkimise tõenäosust lootel.
Ja okra on eriti kasulik lapse närvisüsteemi ja ootava ema jaoks.
Kaitsmiseks
Mõnikord soovitatakse okraid lisada erinevatele köögiviljadele (peamiselt salatitele). Selle köögivilja kasutamine vähendab oluliselt paljude haiguste, näiteks vähi, diabeedi, ateroskleroosi, tonsilliidi, katarakti riski.
Ilu ja harmoonia jaoks
Okra kasutavad sageli inimesed, kes vaatavad nende kaalu ja kuju. Tänu sellele luuakse täiuslikkuse tunne. Lisaks on metabolism normaliseerunud.
Paljud taimetoitlased armastavad okra. Ta on naljakas nn taimetoitlane unistus. Ja kõik, sest huvitavad kaunad sisaldavad valke, mis on täiesti võimelised asendama loomset valku.
Kaaluge vastunäidustusi
Okra ei ole soovitatav kasutada koos individuaalse talumatuse ja allergiliste reaktsioonidega.
Olge ka okra kasutamisel ettevaatlik.
Esiteks, enne köögivilja söömist on vaja küpsetada, näiteks praadida, hautada. Kõige parem on lisada okra teistele köögiviljadele.
Teiseks on parem käsitseda okrat enne kindaid. Toores pods sisaldab põletavaid aineid, mis võivad põhjustada naha sügelust.
Lõpuks ärge kuritarvitage okra. Köögiviljade hernes (5-6 portsjonit) on optimaalne lisada 3-4 poodi.
On aeg kokku võtta
Nagu näete, väärib okra tõesti väsimatut väikest kohta oma dieedis. Ja okra kasulikud omadused on üsna oluline ja huvitav küsimus.http://dary-prirody.su/bamija-chto-jeto-za-ovoshh-i-v-chjom-polza/
Loetelu köögiviljadest tähestikulises järjekorras: nimed, kirjeldus, kasu ja kahju
Suvi on suurepärane aeg keha täitmiseks kasulike vitamiinide ja mineraalidega ning värsked köögiviljad ja puuviljad võivad selles olla abilised. Igaühel neist on oma unikaalsed omadused ja neil on kehale teatud mõju. Et olla teadlik sellest, millised toiduained on kõige parem salatit valmistada, leiate üksikasjaliku nimekirja puu-ja köögiviljast tähestikulises järjekorras.
Köögiviljade liigid
Paljud inimesed oma elus ei ole kunagi kuulnud sellistest köögiviljadest nagu näiteks daikon, tarragon või kohrabi. Need ei ole kõik tundmatud sõnad, mida võib näha kõigi maailma köögiviljade nimekirjas, ja see ei ole üllatav, sest 11 liiki on. Kõik taimed, millel on söödav osa botaanika köögiviljadena, jagunevad järgmistesse rühmadesse:
- teraviljad;
- kaunviljad;
- juurviljad;
- mugulad;
- kõrvits;
- salatikaste;
- sibulad;
- kapsas;
- vürtsikas;
- magustoit;
- tomat.
Kõige populaarsemad on mugulapuu köögiviljad, sealhulgas kartul, maguskartul ja maapirni. Juurviljad on tabelites ja kauplustes ka üsna tihti leitud: porgandid, redis, redis, pastinaak, mädarõigas, seller, riis, petersell, peet ja naeris. Siin saab lisada lobaki ja daikoni, mis on mitmesugused redis ja on idapoolsetes riikides laialdaselt populaarsed.
Igaüks neist sisaldab erinevaid vitamiine ja mineraalaineid, mis on vajalikud selleks, et inimene oma jõudu täiendada ja immuunsust säilitada. Sageli on võimalik jälgida, kuidas inimesed, kes praktiliselt ei kasuta köögivilju, kurdavad oma tervisliku seisundi ja halva tervise pärast.
See nähtus on üsna arusaadav, sest inimkeha ei suuda ise tekitada mõningaid aineid, mistõttu peab see nõuetekohaseks toimimiseks neid välistest allikatest vastu võtma.
Üksikasjalik kirjeldus
Iga puu ja köögivili on omal moel ainulaadne, sest see sisaldab nii palju vitamiine ja mineraalaineid, nagu paljud inimesed ei saa teiste toiduainetega. Samas söövad nad kõike seda ei ole väärt. On vaja kindlaks määrata, millised elemendid on konkreetse isiku jaoks vajalikud ja valige soovitud toode köögiviljade loendist tähestikulises järjekorras.
Arbuus tavaline
Paljud on üllatunud, kuid arbuus on juurviljad, mitte puuviljad või marjad, nagu mõned ekslikult usuvad. See kõrvitsakultuuri esindaja kannab kõrvitsasid, mis oma struktuuris on mõnevõrra sarnased marjadega.
Arbuusi peetakse madala kalorsusega dieettoodeteks, mis sobib ülekaalulistele inimestele. Selle köögivilja mass sisaldab suurt hulka kiudaineid, B-grupi vitamiine, foolhapet, kaaliumi, magneesiumi, rauda ja muid kasulikke mineraale.
Arbuus on väljendunud diureetiliste omadustega, mistõttu soovitavad toitumisspetsialistid seda lisada südame-veresoonkonna haiguste põhjustatud väljavoolu all kannatavate inimeste toitumisse. Ja ta kustutab ideaalselt ka janu ja aitab organismist toksiine kõrvaldada.
Baklazaan või tume pascal
Baklazaan, mida nimetatakse ka tumedate puuviljapakkidena, viitab dieettoodetele, kuna 100 grammi sellest köögiviljast sisaldab ainult 24 kcal. Hautatud baklažaanid on väga populaarsed - nende energia väärtus on 190 kcal.
Baklazaan sisaldab palju kasulikke mineraale, mille hulgas tuleks eristada kaltsiumi, kaaliumi, väävlit, fosforit, magneesiumi, naatriumi ja joodi. See köögivili on kasulik podagrahaiguse korral, kuna see eemaldab kehas täielikult kusihappe. Lisaks sellele on baklažaan sageli kaasatud ateroskleroosi, maksa ja neerude häirete raviks.
Baklazaanil ei ole tõsiseid vastunäidustusi, kuid see ei tähenda, et te võite taimestikku ohutult kasutada mis tahes vormis või koguses. Oluline on meeles pidada, et baklažaan sisaldab alkaloid solaniini ja mürgistus selle ainega on täis kõhulahtisust, iiveldust, oksendamist ja soolekoolikut. Üleküpsete köögiviljade söömisel suureneb mürgituse oht mitu korda.
Okra või abelmos söödavad
Sellel köögiviljal on mitu nimetust - naiste sõrmed, gombo, okra, söödavad toidud - kuid okra on kõige levinum. See on Malvova perekonnale kuuluv üsna väärtuslik köögiviljakultuur. Kui see taim esmakordselt ilmus, on see veel teadmata, kuid praegu on Põhja-Ameerika, India, Aafrika ja troopika okra peamine elupaik.
100 grammi okra sisaldab 2 grammi valku, 3,8 grammi süsivesikuid, 0,1 grammi rasva. Toote energiasisaldus on ainult 31 kcal. Inimesed nimetavad seda köögivilja "taimetoitlaseks unistuseks" suure koguse vitamiinide ja mineraalide jaoks.
Okra mõjub kehale kahjulike ainete kõrvaldamise, vere suhkrusisalduse reguleerimise ja liigse kolesterooli taseme väljutamise tõttu. Lisaks sellele on see köögivili parimad abilised meestele, kellel on probleeme tugevusega.
Maguskartulid või maguskartulid
Batata on paljudele teada, kuigi mitte kõik pole seda proovinud. Kõige tavalisemat magusat kartulit nimetatakse “maguskartuliks”, kuna see on kõrge suhkru- ja tärklisesisaldus. Lisaks nendele ainetele domineerivad köögiviljades ka B-rühma süsivesikud, valk ja vitamiinid, lisaks sisaldavad maguskartul riboflaviini, niatsiini, tiamiini, rauda, A-, C-, PP-, kaltsiumi- ja fosforit.http://pion.guru/ogorod/spisok-ovoshhey-po-alfavitu
Okra: mis see on köögivilja ja kuidas seda süüa
Kauplustes ilmus taimne nimetus okra. Mis see on ja kas see on teie tervisele kasulik?
Okra või abelmosh söödav? iga-aastane rohi, mis on pärit Aafrikast. Tal on palju nimesid: okra, okra, gombo, ja inglise keelt kõnelevates riikides on puuviljade väljanägemist nn "daamid sõrmed".
Indias on selle seemned kuivatatud, jahvatatud, röstitud ja neid kasutatakse kohviasendajana.
Kultuur on üsna termofiilne, kuid nüüd on see Venemaal kasvanud? näiteks Moskva piirkonnas muudab see Ameerika talupidaja Daniel Lawrence. Teadustöö kohaselt on see köögivili väga kasulik. Kas sellel on palju antioksüdante? ained, mis takistavad meie keha rakkude hävimist. Samuti näitavad uuringud, et okra võib olla kasulik diabeetikutele? alandab veresuhkru taset, kuigi see võib mõjutada ravimite toimet. Siin leiduvad valgud? lektiinid? on näidanud efektiivsust rinnavähi vastu võitlemisel. Kõne muidugi ei tähenda okra söömist ravimite võtmise asemel? lihtsalt millalgi võib see luua uue ravimi. Maitse ei meeldi kõigile.
Maitseks meenutab see muna baklažaani, keegi spargel, praetud kujul, salatites ja suppides. Okra ilmus hiljuti riiulitel, kuid see on Venemaale teada vähemalt sajandit ja poolteist aastat: mõnede ütluste kohaselt tõstis isegi kirjanik Anton Tšehhov selle Moskva Melikhovo lähedal asuvasse pärandisse.http://www.ntv.ru/novosti/2147303/
Hikama: mis on see taimne ja millised kasulikud omadused sellel on
Hicama (Jicama) on kerge juurvilja, millel on õhuke kuldpruun nahk ja tärkliserikas valge sisemine osa. See on taime juur (rohumaa), millel kasvavad oad, mis on sarnased kuu kujuga oad. Siiski on hikami taimne oad mürgised.
Algselt Mehhikos kasvas Hikama lõpuks Filipiinidesse ja Aasiasse. Taim vajab pikka kasvuperioodi ilma külmuta, nii et see kasvab hästi kohtades, kus see on aastaringselt soe.
Pulp root on mahlane ja krõbe, kergelt magusa ja pähkli lõhnaga. Mõned inimesed arvavad, et see köögivilja maitseb nagu kartuli ja pirni rist. Teised võrdlevad seda magusa sarvega.
Sellel juurviljal on ka teised nimed, nagu näiteks Pachyrizus, Mehhiko kartul ja Hiina naeris.
Allpool vaatleme hikami 7 kasulikku omadust, selle toiteväärtust, kalorisisaldust ja koostist ning seda, kuidas seda süüa.
1. Hikama on rikas toitainete poolest.
Hikamil on muljetavaldav toitaineprofiil. Enamik kaloreid pärineb süsivesikutest. Ülejäänud osa on väga väike kogus valku ja rasva. See juurvilja sisaldab palju olulisi vitamiine ja mineraalaineid, samuti märkimisväärset hulka kiudaineid.
Tegelikult sisaldab 100 grammi jicama järgmisi toitaineid (1):
- Kalorid: 38 kcal.
- Süsivesikud: 9 g.
- Valk: alla 1 g
- Rasv: 0,1 g
- Tselluloos: 5 g.
- C-vitamiin: 34% RSNP-st.
- Foolhape: 3% RSNP-st.
- Raud: 3% RSNP-st.
- Magneesium: 3% RSNP-st.
- Kaalium: 4% RSNP-st.
- Mangaan: 3% RSNP-st.
* RSNP - soovitatav päevadoos.
Hikam sisaldab ka väikeses koguses E-vitamiini, tiamiini, riboflaviini, B6-vitamiini, pantoteenhapet, kaltsiumi, fosforit, tsinki ja vaske.
Sellel juurviljal on madal kalorisisaldus ja kõrge kiudaine- ja veesisaldus, mis teeb sellest hea kaalukaotuse. Ainult üks portsjon (130 grammi) sisaldab 17% RSNP kiududest meestel ja 23% RSNP kiust naistele.
Hikama on ka suurepärane C-vitamiini allikas - oluline vees lahustuv vitamiin, mis toimib teie organismis antioksüdandina ja on vajalik paljude ensüümreaktsioonide jaoks (2).
Järeldus:
Hikama sisaldab palju olulisi vitamiine ja mineraale, sealhulgas C-vitamiini, foolhapet, kaaliumi ja magneesiumi. Sellel juurviljal on ka väike kogus kaloreid ning suur hulk kiudaineid ja vett. See sisaldab ka antioksüdante, sealhulgas C- ja E-vitamiine ning beetakaroteeni.
2. Hikama sisaldab palju antioksüdante.
Hikama sisaldab mitmeid antioksüdante, mis on kasulikud taimsed ühendid, mis aitavad vältida rakukahjustusi. Üks portsjon (130 grammi) sellest saadusest sisaldab peaaegu poole antioksüdandi C-vitamiini RSNP-st, mis sisaldab ka antioksüdante nagu E-vitamiin, seleen ja beetakaroteen (1).
Antioksüdandid aitavad kaitsta rakukahjustuste eest, neutraliseerides vabu radikaale - kahjulikke molekule, mis põhjustavad oksüdatiivset stressi. Oksüdatiivne stress on seotud krooniliste haigustega, sealhulgas vähiga, diabeediga, südame-veresoonkonna haigustega ja kognitiivsete häiretega (3).
Õnneks võivad antioksüdantide sisaldusega toidud, nagu näiteks hikam, kõrgeid sööke aidata võidelda oksüdatiivse stressi ja vähendada krooniliste haiguste tekkimise riski.
Tegelikult on uuringud seostanud antioksüdante puuviljades ja köögiviljades, mille risk on väiksem südame-veresoonkonna haiguste, diabeedi, rasvumise ja Alzheimeri tõve tekkeks (4, 5, 6).
Järeldus:
Hikama on hea allikas võimas antioksüdante, nagu C-vitamiin ja beetakaroteen. Nende ühendite kõrge sisaldus on seotud mõnede krooniliste haiguste tekkimise väiksema riskiga.
3. Hikama võib parandada südame tervist
Hikami osana on palju toitaineid, mis muudavad selle suurepäraseks valikuks südame tervise parandamiseks. See sisaldab märkimisväärsel hulgal kiudaineid, mis võib aidata vähendada kolesterooli taset, ennetada sapi reabsorptsiooni soolestikus, samuti vältida ülemäärast kolesterooli tootmist maksas (7).
23 uuringu läbivaatamine on näidanud, et kiudude suurenemine vähendab oluliselt kolesterooli ja "halva" LDL-kolesterooli (8) kogust.
Hikama sisaldab ka kaaliumi, mis aitab veresoonte lõõgastamisel vererõhku alandada. Näiteks ühes uuringus leiti, et kaalium vähendab vererõhku ja kaitseb südame-veresoonkonna haiguste ja insultide eest (9).
Lisaks sellele võib selle juure kasutamine parandada vereringet, kuna see sisaldab rauda ja vaske, mis on vajalikud tervete punaste vereliblede jaoks. Üks 130 g portsjon sisaldab 0,78 mg rauda ja 0,62 mg vaske (1).
Hikama on ka looduslik nitraatide allikas. Uuringud on sidunud köögiviljade nitraatide tarbimise paranenud vereringega ja parema sportliku jõudlusega (10).
Lisaks näitas üks terve tervete täiskasvanute uuring, et 500 ml hikami mahla tarbimine vähendas verehüüvete riski (11).
Järeldus:
Hikama sisaldab toidu kiudaineid, kaaliumi, rauda, vaske ja nitraate, mis võivad soodustada südame tervist, vähendades kolesterooli, alandades vererõhku ja parandades vereringet.
4. Hikama aitab seedimist
Dieetkiud aitab suurendada soolestiku fekaalide hulka. See aitab väljaheiteid sujuvamalt läbi seedetrakti (12).
Üks 130 grammi jicama portsjon sisaldab 6,4 grammi kiudaineid, mis aitab teil sellest piisavalt saada (1).
Lisaks sisaldab see teatud tüüpi kiudaineid, mida nimetatakse inuliiniks. Uuringud näitavad, et kõhukinnisusega patsientidel võib inuliin suurendada soole liikumise sagedust 31% (13).
Hikamal on ka palju vett, mis aitab kõhukinnisust leevendada. Toidud, mis on kõrge veega, nagu jicama, aitavad teil rahuldada teie igapäevaseid vedelikke vajadusi (14).
Järeldus:
Hikam sisaldab suures koguses soole reguleerivat toidulisandit ja vett.
5. Hikama säilitab soole mikrofloora
Hikama sisaldab suurt hulka inuliini, mis on prebiootiline kiud. Prebiootiline aine on aine, mida teie organismis kasutatavad bakterid võivad kasutada inimeste tervisele (15).
Kuigi teie seedesüsteem ei suuda prebiootikume, näiteks inuliini, seedida või neelata, võivad sooled bakterid neid kääritada. Prebiootikumi sisaldav toit suurendab “heade” bakterite populatsiooni sooles ja vähendab patogeenide arvu (16, 17).
Uuringud on näidanud, et soolte tüüpi bakterid võivad mõjutada teie kehakaalu, immuunsüsteemi ja isegi teie meeleolu (18).
Prebiootiliste toiduainete kasutamine soodustab bakterite kasvu, mis võib vähendada krooniliste haiguste, näiteks südame-veresoonkonna haiguste, diabeedi, rasvumise ja neeruhaiguse tekkimise riski (19).
Järeldus:
Hikama sisaldab teatud tüüpi prebiootilist kiudu, mis toidab kasulikke soolebaktereid. Need bakterid vähendavad rasvumise, südamehaiguste ja diabeedi riski.
6. Hikama võib vähendada vähiriski
Hikama sisaldab antioksüdante sisaldavaid vitamiine C ja E, seleeni ja beetakaroteeni. Antioksüdandid neutraliseerivad vabu radikaale, mis võivad põhjustada rakukahjustusi ja vähki. Lisaks on see juurvilja hea kiuallikas. Üks portsjon (130 grammi) sisaldab rohkem kui 6 grammi kiudaineid (1).
Dieetkiud on tuntud oma kaitsva toime eest käärsoolevähi vastu (20).
Ühes uuringus leiti, et inimestel, kes tarbisid rohkem kui 27 grammi dieetkiudusid päevas, oli 50% madalam käärsoolevähi tekkerisk võrreldes nendega, kes tarbisid vähem kui 11 grammi päevas (21).
Lisaks sisaldab jicama prebiootilist kiudu, mida nimetatakse inuliiniks. Prebiootikumid võivad vähendada vähktõve tekke riski, suurendades soolestikus heade bakterite arvu, suurendades lühikese ahelaga kaitsvate rasvhapete tootmist ja suurendades immuunvastust (22).
Tegelikult on hiirtega läbi viidud uuringud näidanud, et inuliini tarbimine võib kaitsta käärsoolevähi vastu (23, 24).
On leitud, et inuliin toimib antioksüdandina, mis kaitseb soole vooderit (25).
Järeldus:
Hicam sisaldab antioksüdante, kiudaineid ja prebiootikume, mis, nagu on kindlaks tehtud, kaitsevad teatud tüüpi vähi vastu.
7. Hikama aitab kaalust alla võtta.
Hikama sisaldab palju toitaineid ja suhteliselt väikest kalorite hulka (1).
Selle juure koostis sisaldab palju vett ja kiudaineid, mis aitab põhjustada mao täiuslikkust minimaalse kalorite arvuga. Lisaks sellele võib selle köögiviljakiud sisaldada normaalset veresuhkru taset. Fiber aeglustab seedimist, mis aitab vältida veresuhkru taseme tõusu pärast sööki (26).
Insuliiniresistentsus on ülekaalulisuse peamine tegur. See juhtub siis, kui teie rakud muutuvad insuliini suhtes vähem tundlikuks, mis muudab glükoosi rakkudesse sisenemise raskeks, kus seda saab kasutada energia saamiseks. Selle asemel jääb glükoos veres, suurendades suhkru taset.
Hiirte uuringud näitavad, et jicama võtmine võib suurendada insuliini tundlikkust ja vähendada veresuhkru taset (27, 28).
See juurvilja sisaldab ka prebiootilist kiudu, inuliini, mis on seostatud kaalulangusega. Samuti leiti, et inuliin toimib hormoonidel, mis mõjutavad nälja- ja küllastustunnet (29).
Seega ei saa Hikami söömine mitte ainult suurendada soole bakterite tüüpi, mis aitavad teil kaalust alla võtta, vaid ka aidata teil pärast söömist paremini tunda.
Järeldus:
Hikama on toitainerikas, madala kalorsusega, kõrge kiudaine ja vees rikas toode. Uuringud näitavad, et jicama võtmine võib vähendada veresuhkru taset, parandada insuliinitundlikkust ja aidata teil end kauem tunda.
Kuidas süüa hikamu?
Hikamu võib tarbida toores või keedetud ja kasutada mitmesugustes roogades. Pärast kõva, pruunika naha eemaldamist saab valge liha tükeldada või kuubikuteks.
Siin on mõned võimalused selle juurvilja lisamiseks teie dieeti:
- Lisage see köögiviljasalatile, et saada lisakriisi.
- Troopiliste puuviljasalatite valmistamiseks kombineerige mango, ananassi või papaiaga.
- Lõika see paksudeks viiludeks ja serveeri suupisteid nagu guacamole või hummus.
- Lisage see köögiviljaroogile.
- Grillige see seesamiõli ja riisiäädika abil.
- Puista see lubja mahla ja puista tšilli pulbriga vürtsikas suupiste.
Järeldus:
Hikama süüa on palju. Seda juurvilja saab süüa erinevatesse suupistetesse, nagu guacamole või hummus, või lisada salatitesse ja praetud nagu kartul.http://www.magicworld.su/o-poleznom/913-khikama.html
Köögiviljad: nimede ja tüüpide loetelu
Köögiviljad - ulatuslik taimse päritoluga toodete rühm. See ei ole ainult vitamiinide, mineraalide (foolhappe, askorbiinhappe, ß-karoteeni, kaaliumi, seleeni), klorofülli, vaid ka kiudaineid sisaldava kiu füüsiline tarnija, mis vastutab seedetrakti motoorika ja seedetrakti hästi koordineeritud töö eest.
Köögiviljad kuuluvad dieettoodete kategooriasse, nad suudavad keha küllastuda ilma kaloriteta, kiiresti imenduvad. Nende maitse on pigem neutraalne kui magus või soolane, seetõttu on nad harmooniliselt ühendatud esimese ja teise kursusega.
Köögiviljad võivad olla taime erinevad osad:
- puuviljad (kurgid, tomatid);
- lehed (spinat, kapsas);
- juured (porgandid, mädarõigas);
- mugulad (kartulid);
- sibulad (sibul, küüslauk);
- õisikud (brokkoli, lillkapsas).
Miks süüa taimseid tooteid?
1. Suurendada meeleolu (osaleda õnne hormoonide tootmisel - endorfiinid).
2. Laadige rõõmu, kustutage nälga ja janu (kõrge veesisalduse tõttu).
3. Küllastage keha looduslike toitainetega, mis imenduvad 100% ulatuses.
4. Eemaldage toksiinid, räbu, kantserogeenid, kahjulik kolesterool.
5. sekkuda orgaaniliste ühendite oksüdeerumisse, aitab uuendada siseorganite rakke. Antioksüdandid, mis on osa köögiviljadest, säilitavad keha värskuse ja nooruslikkuse.
6. Stimuleerige rasva põletamist.
7. Tugevdada seedetrakti mahlade (toores) sekretsiooni.
8. Parandage mälu, hoidke selget meelt.
9. Tugevdage puutumatust.
10. Reguleerige veresuhkru taset.
Taimne toit vähendab diabeedi, insultide, ajuhaiguste tekkimise tõenäosust.
Toiduainete maksimaalse koguse saamiseks soovitatakse köögivilja toorainena tarbida. Vajadusel kuumuta, vähendada keetmise kestust, praadimist, hautamist miinimumini.
Suvel peaksid köögiviljad moodustama 30–40% igapäevasest toitumisest, talvel - 50–60%. Tärkliserikkad toidud (kõrvits, porgand, kartul, peet) sobivad kõige paremini rasvade ja mitte-tärklisega (redis, kurgid, baklažaanid, tomatid, kapsas) lihatoidudega.
Pakume teile rubriiki, kus on kõige populaarsemate köögiviljade loetelu, nende liigid, nimed, kodumaa ja muu kasulik teave.
Rohelised oad
String oad loetakse dieettoiduks. Sageli kuulub see tervisliku eluviisi järgivate inimeste toitumisse ja jälgib hoolikalt ka tarbitud päevaste kalorite arvu. Lisaks madala kalorsusega sisaldusele aitavad isegi külmutatud hõrgud tugevdada immuunsüsteemi ja muutuvad.
Juurviljad
Juurviljad on väärtuslikud toitainete allikad. Isegi iidsetel aegadel kasutasid inimesed neid organismis vitamiinide ja mineraalide reservide täiendamiseks. Sellest ajast alates on inimkond toonud palju oma hübriide, mis on erineva populaarsusega erineva riigi elanike hulgas.
Rohelised sibulad
Sibulad on Alliaceae perekonna sibul. See on maitse poolest pehme, nii et see ei põhjusta pisaraid, kui inimesed seda lõigavad. Kõige intensiivsem maitse pärineb varsile lähemal asuvast valgest osast, kuid kõik rohelised sibulad on söödavad ja neid saab süüa toores või keedetud. Rohelised sibulad tähendavad sageli sibulaid, aga ka.
Tladiant küsitav
Tladiant kahtlustatavat kasvatati Kaug-Ida riikides kultuurina. Taim ise on keskkonnale või pinnasele tagasihoidlik. See nõuab ainult erilist tähelepanu pidevale niisutamisele ja toestusele, millele selle protsessid kootud (nimetatakse ka kõõluseks). Sellistes tingimustes võib see kasvada.
Trichozant
Taim, millel on üsna eksootiline nimi, on väga populaarne eksootilistes riikides. Usaldusväärse teabe kohaselt on planeedi sellistes kohtades süüa varred, lehed, puuviljad ja isegi antennid. Meie riigis nimetatakse seda tavaliselt kurgiks, kuigi tegelikult.
Cyclanter
Cyclanter on väga tervislik ja tervislik köögivili. Kuidas seda toodet kodus kasvatada, milline on selle eelis, milliseid toite valmistatakse sellest ja milliseid toitumisi kasutatakse, siis õpid seda artiklit lugedes. Cyclanter - nn.
Yacon on suur mitmeaastane taim Lõuna-Ameerikast, mida kasvatatakse peamiselt selle juurte kasulike omaduste tõttu. Formaalsed mugulad meenutavad kartuleid ja maitsevad mõnevõrra magusat õrna pirnimaitsega. Sellel köögiviljal on palju rakendusi. Yacon siirupit ja pulbrit kasutatakse tavaliselt.
Lagenaria
Kopppudel, pudeli kõrvits, lagenaria tavaline, India kurk, Vietnami suvikõrvits, kalabap... See taim on paljude nimedega ja igaühel on vabadus valida, milline neist kõige paremini meeldib. See hiiliv liana tuli meile Aafrikast. Kasvatada seda tehast subtroopilises ja troopilises kliimas: Hiinas, Lõuna-Ameerikas ja.
Crookneck
Kruknek või Krivosheyka - kummaline taim, mis sarnaneb suvikõrvitsaga või kõrvitsaga või mõlema köögiviljakultuuriga. Tegelikult on ristilöök üks kõrvitsa sortidest, mis sai oma nime inglise kõverast - väänatud kaelast. Vähesed on teda kuulnud, kuigi ta ilmus Venemaal üheksateistkümnendal.
Daikon
Daikon on Jaapani redis. See köögivilja on ristõieline juurvilja. Daikon erineb tavalisest redisist või redisest, et see ei sisalda sinepiõli ega oma tugevat lõhna. See liik saadi Jaapanis aretamise teel. Sõna tõlge jaapani keelest tähendab "suur juur". Jaapani keel
Vigna
Vigna on spargli oad. Taimel on kolm vormi: põõsad, pool-madalad, curlingid. Inimesed kutsuvad cowpea cowpea. Aednikud ei ole väga levinud, kuid seemnete ostmine ei ole enam probleem. Järk-järgult kasvab taim populaarsust ja hakkab ilmuma paljudes kohtades. Kõige populaarsem.
Sibul Slizun
Sibulit slizun peetakse üheks selle perekonna kõige tagasihoidlikumaks esindajaks. Ta talub mitte ainult kasvu ilma piisava päikesevalguse, vaid ka külma, regulaarse toitumise puudumise tõttu. Aga kui te pühendate sellele rohkem aega, tehes ära klassikalise haiguse - kahjurid, siis saate seda teha.
Jaapani kapsas (mizuna)
Jaapani kapsa mizuna või Mitsuna salatit, mida nimetatakse ka, peetakse endiselt meie riigis haruldaseks. Kuigi selline taim iga päev üha rohkem toetajaid oma ridades. Laiskuseks nimetatakse seda sageli kapsas, sest see ei nõua suurt hoolt ja seda saab isegi potis kasvatada kodus.
Mitmeastmelised sibulad
Mitmekülgne vibu on klassifitseeritud populaarseks batoniks. Seda peetakse ka mitmeaastaseks, kuid teatud tingimustel istutatakse taim igal aastal uuesti. Lisaks iseloomulikele lehtedele, mis meenutavad tubuleid, sai ta ovaalsed pirnid. Aedade kiipide sagedus on võrsed.
Anzur Bow
Elanikud on harjunud sellega, et kevadise vitamiinipuuduse peamist päästjat nimetatakse salatiks. Kuid anzur ületas selle rohelise tootlikkuse, muutudes toitumisalaste komponentide poolest peaaegu rekordiliseks. Üldteave Tegelikult ei ole anzur üks sibulatüüpe, vaid kogu perekond, mis kasvas varem.
Kale (Kale)
Kale on üks kapsaperekonna looduslikke liike, mis on iga kapsa esivanem. Kuni keskaja lõpuni peeti seda tehast üheks kõige levinumaks köögiks kogu Euroopas. Sageli nimetatakse kapsakaali Brauncol, grunkol või brunkol. Muide, Peking või tema.
Stakhis (hiina artišokk)
Stakhis on mitmeaastane taim, mille emakeel on Hiina. Teine kultuuri nimi Hiina artišokk on levinum Prantsusmaal, Belgias ja teistes Euroopa riikides. Hiinas on see taim tuntud juba ammu. Kahekümnendal sajandil hakati stahisid kasvatama Ameerikas, Euroopas ja.
Maniokk
Kassava liigitatakse juurviljadeks. Tal on mitmeid nimesid, sealhulgas lihtsalt kassava ilma kirjaga "a". Kodus, mõned kutsuvad seda kassava. Kõige sagedamini leidub see arengumaade territooriumil. Kohalikud elanikud kasutavad seda kui ühte toitainete peamist kaevu.
Hiina redis
Hiina redis on kapsataim, mis on juurvilja. See taim on ka üldine nimetus otsaesine. See mittekõlblik nimi Hiina (või Margilan) redis on saanud tänu oma laialdasele levikule Hiinas, Jaapanis, Usbekistanis, Koreas ja Kaug-Idas. Kõige rohkem.
Sibul batun
Batuni sibulad kuuluvad kasulike taimede kategooriasse, kuna see ei nõua erisuhteid. Seda tuleb külvata ainult üks kord ja ülejäänud aeg tõuseb tsükliliselt. Sooja perioodi algusest peale soovib ta korrapäraselt aednikke, kellel on mahlakad rohelised, mida saab süüa või fondidesse lasta.
Dolikhos
Tänapäeva suundumus, mis on suunatud tervislikule eluviisile, on aidanud paljudel unustatud toodetel turule siseneda. Jaotamine sai ja vähetuntud kohalikud supertoidud, nende hulgas ka dolichos. See on aedviljad, mis on populaarsed Aasias ja Ida-Aafrikas, kuid maailmas on midagi õppida iidsetest.
Romain
Salatit peetakse üheks esimeseks roheliseks salatiks põllumajanduses. Tema teadlik kasvatamine kestab umbes kakskümmend aastat ja on populaarne mitte ainult agronoomide, vaid ka tavakodanike seas. Salatite sordid erinevad lehtede suurusest, nende tihedusest, struktuurist, maitsest ja reaktsioonist kokkupuutele.
Jäävati salat
Iceberg on salatitüüp. Letu on Astrovi perekonnast pärit õistaimede perekond. Toodet kasvatatakse tööstuslikus mastaabis ja müüakse kogu maailmas. Salat on muutunud toitumise lahutamatuks osaks, lisandub mitte ainult külmadele eelroogadele, vaid ka kuumadele eksootilistele roogadele. Jäämäe välised omadused.
Dragon Bean
Dragon oad nimetatakse üheks kaunimaks kaunviljade sortiks. Kaunade lillakollane värv annab neile teatava vapustuse. Ilmselt arvas midagi sellist, kes oli esimene, kes seostas selle köögivilja nime müütiliste draakonidega. Draakopuu päritolu ja üldised omadused on üks aasta.
Valge kapsas
Valge kapsas kuulub kõige populaarsemate ja nõutavate põllukultuuride hulka. See aiandus on ilmastikutingimustele ja pinnasele tagasihoidlik. Kapsas küpseb kiiresti, hoiustatakse hästi ja pikka aega ning see sisaldab suurt toitaineid. Bioloogiline kirjeldus Valge kapsas.
Kikerherned (kikerherned)
Kikerhernes või kikerhernes - on ebatavalise kujuga terad. Sellel on sirge vars, mille pinnal on väikesed karvad. Kõrge taime võib ulatuda 70 sentimeetri kaugusele, see mitmekordistub isetolmlemise teel. Chickpeas on väga soe, tema kodumaa on Kesk-Aasia. Praegu.
Bok choi
Bok Choi Nimi ise viitab sellele, et tegemist on Hiinaga seotud küsimusega. Ja see “midagi” on hiina kapsas. Aga mitte see, mida me nimetame Pekingiks, kuid Hiina on Petsay ja teine on lehtköögine. Bok-choi (või pak-choi) on üks populaarsemaid köögivilju Hiinas, Vietnamis, Filipiinidel ja c.
Must redis
Hulgas ülemäära ülemeremaade köögiviljade, nagu brokkoli, seller või spargel, me täiesti unustanud traditsiooniliste toodete tüüpiline meie kulinaarne traditsioon. Üks meie vanaema lemmikköögiviljadest on redis. See rändas meid Aasiast ja tänapäeval kasvatatakse seda kogu Euroopas ja jõudis isegi Ameerika Ühendriikidesse. Eriti.
Okra
Okra (okra, gombo, abelmosh, naiste sõrmed, söödav hibisk) on meie riigis vähetuntud köögiviljad. Kuid sellel on iidne päritolu. Praegu kasvatatakse ja kasvatatakse seda tehast Ameerika, Aasia ja Aafrika riikides. On teada, et suur vene kirjanik Anton Tšehhov on ise.
Spargel
Sparglit nimetatakse terve rühma mitmeaastasteks põõsadeks, mis näevad välja nagu pehmed nõelad. Meie riigis on see taim rohkem tuntud kui spargel - lillekimpude kaunistamiseks mõeldud oksi. Spargel on kulinaarne termin, mida nimetatakse spargli noorteks võrkudeks, mida süüakse. Paljud inimesed.http://foodandhealth.ru/ovoshchi/
Köögiviljad. Nimekiri fotodega
Need on taimede söödavad puuviljad ja rohelised. Need põhinevad süsivesikutel ja neil ei ole praktiliselt valku ega rasva. Samal ajal on palju bioloogiliselt aktiivseid aineid - vitamiine, orgaanilisi happeid, kiudaineid, pektiine. Köögivilju tuleks regulaarselt süüa: „terve plaadi“ mudeli kohaselt peaksid nad olema veerand kõigist päevas tarbitud toiduainetest. Dieet planeerides on soovitatav arvestada mitte ainult oma eelistustega, vaid ka toitumisspetsialistide soovitustega - proovige süüa rohkem erinevat värvi.
Phytonutrients annab värvi köögiviljadele, mis kaitsevad ka erinevate haiguste eest.
- Punased köögiviljad on beeta-karoteeni, lükopeeni, C-vitamiini allikas. Nad takistavad vähi ja südamehaiguste teket ning ravivad seedesüsteemi.
- Rohelised on A, C, K vitamiinide, foolhappe, klorofülli, luteiini, kaltsiumi ladu. Neid tuleb süüa, et vähendada "halva" kolesterooli taset veres, normaliseerida vererõhku, tugevdada hambaid ja luud ning säilitada nägemine.
- Oranž - sisaldab beeta-krüptoksantiini ja beetakaroteeni, mis on kasulik hingamisteede, naha, silmade tervisele.
- Sinine ja lilla - antotsüaniini ja resveratrooli allikas, millel on põletikuvastane toime ja mis kaitseb vananemise eest.
- Valge - väävli, allitsiini, kvertsetiini allikas ja nad aitavad kontrollida kaalu, rõhku, põletikuvastaseid ja vähivastaseid omadusi.
Arrowroot
Inglise keel arrowroot - tärklisjahu
See on tärklis, mis on valmistatud arrowrootist - Lõuna-Ameerika troopilisest taimest. Marantust kasvatatakse ka Fidži saartel ja Brasiilias. Toorainena kasutatavate taimede mugulate tootmiseks. Samal ajal kasutage kuivatatud risoome arrowroot, mis jahvatatakse jahu.
Baklazaan
Mitmeaastased rohttaimed. Tuntud ka kui badridzhan või sinine. Homeland baklažaan on India troopilised alad, kus nad kasvavad looduses. Iga-aastase põllukultuurina Euroopas on baklažaanid kasvatatud alates 13. ja 15. sajandist.
Okra
Sellel köögiviljal on palju nimesid, nende hulgas: gombo, okra ja naiste sõrmed. Kui kuulete seda nime, tähendab see okra, üsna väärtuslik köögiviljasaak, mis kuulub Malvine perekonda. Selle taime sünnikohast ei ole midagi teada, kuid see on levinud Aafrikas, Põhja-Ameerikas, Indias ja troopikas. Mõned nimetavad seda Lääne-Aafrika sünnikohtaks, teised - India. See on tingitud asjaolust, et nendes kohtades kasvab mitmesuguseid okra sorte ja liike.
Batat
Taimsed viinapuud, millel on pikad (1-5 m) libisevad varred, mis on juurdunud sõlmedesse. Põõsa kõrgus on 15-18 cm, magusa kartuli lehed on südamekujulised või palmeahvlid, pikad petioolid. Lilled istuvad lehtede telgedes; corolla suur, lehtrikujuline, roosa, kahvatu lilla või valge. Paljud sordid ei õitseb. Saastumine ületab enamasti mesilasi. Puuviljad - 4-seemne kast; seemned on mustad või pruunid, läbimõõduga 3,5-4,5 mm. Yami külgjuured paksenevad tugevalt ja moodustavad mugulaid valge, oranži, roosa või punase söödava viljalihaga. Üks maguskartuli mugul kaalub 200–3 kg.
Kaalud
Kaalud - kaheaastane taim, kapsasperekond, mis annab suure saagikuse. Selgus, et naeris ja valge kapsas ületati. Mõned teadlased usuvad, et roots oli aretatud Vahemere ümbruses. Juur on ümmargune või ovaalne, näeb välja nagu naeris, kuid mõnevõrra suurem, selle liha on kollane, oranž või valge, kaetud rohelise-halli või punase-violetse nahaga.
Buriak
Õitsevate juurviljade perekonna kaheaastane taim. Tema kodumaa on Vahemeri. Kummalisel kombel hindas inimene kõigepealt suhkrupeedi lehtede maitset ja ainult siis maitses peedi juure. Vana-roomajad, kes sõid veini peeditud ja pipraga maitsestatud peet, nautisid seda köögivilja väga. Keiser Tiberiuse dekreedi järgi andsid orjastatud germaani hõimud Rooma suhkrupeediga austust. Seda kasutasid ka iidsed kreeklased.
Daikon (Jaapani redis)
Daikonil on suurem, kui redis, juurviljad - 2-4 kg. Neil on kõrged maitseomadused: rohkem mahlane, õrn, ilma terava haruldase maitseta, need on suurepäraselt säilinud kogu talve jooksul. Daikonit võib kasutada toiduna värsketes, keedetud ja soolatud vormides.
Sidrunid
16. sajandil tutvustati Ameerikast iga-aastast rohttaime, kõrvitsat. Iroquois'i hõimu indiaanlased tarbisid traditsiooniliselt suvikorvitsid 10 tuhat aastat ja pidasid neid peamiseks toiduks koos kõrvitsaga, oadega ja maisiga. Nad istutati kokku nii, et oad võivad roomata mööda maisi varred ja squash kasvas varjus. Sitsiini lehed ei võimaldanud umbrohtu kasvada, oad pakkusid naabritele lämmastikku.
Suhkru puuviljad on pikliku kujuga, roheline, kollane või valge.
Kapribid
Kapriili perekonna Capparis spinosa liigi rohtse või põõsase taime pungad, mis on jaotatud Vahemere kuivates piirkondades Aasias, Indias, Põhja-Aafrikas, Põhja-Ameerikas. Dagestanis kasutatakse looduslikke kapparite liike. Kapribid on tavalised ka Kaukaasias ja Krimmis, kus nad kasvavad viljaka kiltkivist kivist Alushta Sudakist ja Theodosiasse.
Valge kapsas
Valge kapsas on kaheaastane, kerge armastusega köögivili, mille ümar kuju on tihedalt sisestatud. Et selgesti määrata, kust valge kapsas on pärit, on teadlased siiani ebaõnnestunud. On kaks seisukohta. Ühe sõnul peetakse kapsas Vahemere sünnikohaks, teiselt poolt Gruusias asuvale Colchis Lowlandile. Valge kapsas kasvatatakse kõigis maailma riikides, välja arvatud Maa piirkonnad, mis asuvad Arctic Circle'ist või kõrbest. Tooda see seemik meetod avatud pinnasesse. Suurte alumiste lehtede tõttu peaks iga taime vaheline minimaalne kaugus olema 40-50 cm. Valge kapsas kogutakse selektiivselt, sõltuvalt pea suurusest ja kõvadusest.
Broccoli
Kapsasperekonna iga-aastane köögiviljakasv. Kõige tavalisem spargelkapsas on tumeda rohelise treeneriga tihedalt kogutud õisikud ja paksud mahlased varred, mis sarnaneb lillkapsasega, kuid ainult pea on rohelise või lilla värvi. Saksa keeles "Brown Copf" - pruun (pruun) pea. Brokkoli näeb välja nagu elegantne roheline lill. Brokkoli puhul kasutatakse kesk- ja külgvorme, mis on lõigatud varre õrna osaga.
Brüsseli idud
Seda kasvatati Belgia köögiviljakasvatajatelt, kellest ta tungis Prantsusmaale, Saksamaale ja Hollandisse. Esimest korda kirjeldas Karl Linney kapsas ja nimetas seda Brüsselist Brüsselist Brüsselist. Ilmus Venemaal XIX sajandi keskel, kuid raske kliimatingimuste tõttu ei saanud seda levitada. Brüsseliigasid kasvatatakse laialdaselt Lääne-Euroopa riikides (eriti Ühendkuningriigis), USAs ja Kanadas. Venemaal, kasvatatud piiratud kogustes, peamiselt kesk- piirkondades.
Toit kasutab helerohelisi lehtkösaid, mis asuvad taime varre lehtedel. Brüsseli idu maitse - magus-pähkel, ei tundu nagu kapsapea maitse. Parim on valida heleroheline, tugev, tihe ja väike kapsas - suured võivad maitseda mõru.
Kohlabi kaali
See on nn stebleplod. Selle puuvilja südamik on õrn ja mahlane, maitsele väga meeldiv, meenutades mõnevõrra kapsa varre. Homeland kohrabi peetakse Põhja-Euroopaks. Saksa keeles nime nimetatakse kapsas naeris. Esimene märge kohrabi-kapsast registreeriti 1554. aastal ja sõna otseses mõttes sajandit hiljem levis üle kogu Euroopa, vahetult Vahemere äärde, kohrabi.
Punane kapsas
Kas valget tüüpi. Sellel on sinakas-lillad lehed, mõnikord lilla varjundiga, mille eriline värv on juba seemnetes nähtav. Selle värvi olemasolu on tingitud erilise aine - antotsüaniini kõrge sisaldusest. Punane kapsas erineb hilises valmimisjärgus ja tal ei ole varajast valmimist. Kasvu ja arengu periood kestab kuni 160 päeva. Punase kapsa varased sordid on piisavalt külmad ja ei ole kliimale ja pinnasele nii nõudlikud kui valge kapsasordid, kuid hilisemad on üsna kapriissed.
Kapsas pak choi
See on üks vanimaid Hiina köögiviljakultuure. Praeguseks on ta Aasias väga populaarseks saanud ja iga päev vallutab üha rohkem Euroopas uusi fänne. Kapsas-paki on Pekingi lähedane sugulane, kuid erineb sellest väliselt, bioloogiliselt ja majanduslikult.
Pekingi kapsas
(tuntud ka kui "salat" kapsas)
Hiinas kasvatati seda sorti ja valiti viiendal sajandil pärast seda, kui see sai populaarseks Jaapanis, Koreas ja Kagu-Aasias. Euroopas ja Ameerika Ühendriikides on Pekingi kapsas hiljuti laialdaselt tuntud. Teine nimi on "Peking", mille alusel saate seda täita - "Petsai".
Kapsas romanesco
ital romanesco - ladina kapsas
See on lillkapsas ja brokkoli ristumiskatsete tulemus. Tehas on aastane, termofiilne, nõuab leeliselist söötmist ja mõõdukat kastmist. Ainult kapsas on ette nähtud toiduks, mis koosneb helerohelisest õisikust, mis on fractal spiraali kujul. Samal ajal koosneb iga pung samalaadsetest pungadest, mis moodustavad spiraali, kapsas kuulub toitumis- ja kergesti seeditavate toodete hulka.
Savoy kapsas
Esimeses ilmus Itaalia Savoy maakonnas, mis mõjutas tema nime - Savoy. Selle maakonna talupojad olid esimesed, kes kasvasid seda kapsas. Meie riigis on see tuntud alates 19. sajandist, kuid see ei muutunud kunagi populaarseks, kuigi see on maitsestatud kui valge. Seda kapsas kasutatakse laialdaselt Lääne-Euroopa riikides ja USAs. Maitse järgi on savoy kapsas sarnane valge kapsasega, kuid tumedat värvi raputatud, kõverdatud ja õhukestel lehtedel on õrn maitse ja aroom. See ei ole nii karm kui muud liiki kapsas, kuna sellel ei ole jämedaid veenisid. Ja see on ka toitevam kui valge ja punane. Savoy kapsas on palju bioloogiliselt aktiivseid aineid, suhkur, sinepiõli. 4 korda rohkem rasva ja 25% vähem kiudaineid kui valge kapsas.
Lillkapsas
Tuleb Vahemere piirkonnast. See oli esmakordselt imporditud Lääne-Euroopast XVII sajandil. Kuid me armastame teda palju vähem kui tavaline valge ja omistame talle teise rolli. Vastupidi, näiteks Euroopast. Seal on lillkapsas toit, mis on kasulik igas vanuses ja väga armastatud. See on tavapärasest palju vähem kiudaineid ja seetõttu on see kergesti seeditav.
Kartul
Perekonnapõõsaste taimede perekond Solanaceae perekonnast Solanaceae. Erinevalt mürgistest puuviljadest on kartuli mugulad oluline toit.
Mais
Mais on kõrge iga-aastane herb, mis ulatub 3 m kõrguseni. Maisi kasvatatakse söödavate terade tootmiseks. See on nisu ja riisi järel kõige olulisem teravili.
Sibula pirn
Sibula pirn - üks vanimaid köögiviljakultuure.
Hiinas, Iraanis, Vahemere maades oli ta enne meie ajast teada 4000 aastat. Sibulad tulid Venemaale XII sajandi alguses Doonau pankadest. Sibul - mitmeaastane taim. Esimesel aastal seemnete kasvab sibulad läbimõõduga 1-2,5 cm (sibula komplekti). Järgmisel hooajal moodustuvad sellest suured sibulad, mis annavad kolmandat aastat noolepead, millele on moodustunud seemnete õisikud. Hargnemise iseloomu tõttu on kõik sordid jagatud väikesteks, keskmisteks ja mitmekordseteks pesadeks. Sordid eristuvad mitte ainult pesitsemisest, vaid ka maitsest - teravast, pooleteralisest ja magusast. Erinevad sibulate liigid ei ole samad ja nende kasvatamise meetodid: mõned on kasvatatud seemnest ja proovivõtust, teised seemnest ja iga-aastasest saagist seemnetest ja teised - ainult aastakultuuris seemnete või seemikute külvamisega.
Leek
Porrulauk, iga-aastane taim, sibula perekonnast. Taimede kõrgus 40-90 cm Leek on rohelisest rohekas-sinine, valkjas või roosa lilled. Pirn on piklik, puudub sibul või vähese sibulaga. Varras väljub sibula keskelt. Lehed lineaarsed-lanseeruvad, katavad pika otsaga; vihmavari on suur, sfääriline; vaikselt valged või vähem roosad, kergelt karedate lehtedega. Peenestunud filamentkangad, mis on pikemad kui perianth, sisemised kolmest eraldi, keskosa 2 korda lühem kui alus.
Salott
Sibula perekonna kaheaastane taim. Salottpall koosneb paljudest nelkidest - nagu küüslauk. See on sibulast väiksem, kuid küpseb varem ja säilitatakse suurepäraselt. Kõige sagedamini kasvatatakse salottid roheluseks. Ta maitseb suurepäraselt, ta ei ole terav. Suled õrnad, õhukesed. Niipea, kui sibul kasvab 20 cm võrra, tuleb see ilma kahetsuseta ära lõigata - see takistab salatit, kuhu salott on kaldu (eriti sügisel istutamisel).
Luffa
See taim on roheline liana, mis on üsna valiv, nii et tema eest hoolitsemine on lihtne. Luffal on üks eripära - pikk kasvuperiood. See põllukultuur, nagu kurk, ei meeldi siirdamisele, nii et selle kasvatamiseks tuleks valida vähem traumaatiline meetod seemikute siirdamiseks.
Porgand
Porgand on kaheaastane taim, esimesel eluaastal moodustab ta lehtede ja juurviljade roseti, teisel eluaastal on see seemnekest ja seemned. Porgandid on laialt levinud, sealhulgas Vahemere maades, Aafrikas, Austraalias, Uus-Meremaal ja Ameerikas (kuni 60 liiki).
Momordica
See on mägironimine, mis kuulub kõrvitsa perekonda. Momordicat kasvatatakse rõdul, toas, aias, tervendavatena ja lihtsalt ilusana liana. See söödavate puuviljade taim kaunistab lõunaklaasi, avatud terrassid ja rõdud, vaatetornid, seinad, aiad ja dekoratiivvõrgud.
Kurk
Aastane taimne kõrvitsiperekond. Varre - hiiliva või ronimisega, väikese värvitu karvaga karvane, selle suurus ulatub 1-2 m-ni. Lehed on vahelduvad, terved, ninaga servadega. Lilled 3-4 cm, kollane, samasooline. Enamikus kurkide sortides asuvad samas ettevõttes nais- ja isasõied. Alates lehtedest 3-4 lehed moodustuvad lehtede kõverad, mille abil taime tugedele tugevneb. Kurgi viljad on mitmekülgsed, mahlane, smaragd roheline, mull. See on erineva kuju ja suurusega, sõltuvalt sordist. Kulinaarselt nimetatakse kurke traditsiooniliselt köögiviljasaadusteks.
Pasternak
Kaheaastane taim, millel on paks, magus ja meeldivalt lõhnav juur. Varre ostrorebristy. Lehed on pinnatud. Lilled on kollased. Pärgnipsi viljad on ümar-elliptilised, tasased, kollakaspruunid. See õitseb juulis - augustis. Pasternak valmib septembris.
Squash
Põõsas küpsetamise kõrvits. Squash-puuvilju saab korrastada voodist küpsemise 5-6 päeval. Selleks ajaks on pehmed rohelised kõrvitsad kaetud õhukese nahaga ja seestpoolt - elastne, kergelt mõru kibe. Kui jätate squashi aias, muutub nahk kiiresti valgeks ja viljad muutuvad söödetuks. Squashe võib hautada, praadida, marineerida või marineerida. Prantsuse keelest tõlgitud squash on tõlgitud kui "köögiviljaplaat". Ja see ei ole kokkusattumus, sest kõrvitsad sobivad täiuslikult.
Paprika
Perekonna iga-aastaste rohttaimede viljad on üksildased. Paprika viljad on valed õõnsad marjad, mitmekülgsed, punased, oranžid, kollased või pruunid, erineva kujuga ja suurusega (0,25–190 g). Looduses leidub selline pipar Ameerika troopilistes piirkondades.
Tomat
Tegemist on Lõuna-Ameerikast pärit Solanaceae perekonna köögiviljaga, mis on maailma juhtivas köögiviljakasvatuses. Tomat sisaldab elemente, mis avaldavad soodsat mõju südame-veresoonkonna süsteemile ja aitavad puhastada keha. Samuti on see oluline likopeeni allikas (võimas antioksüdant, millel on immunostimuleeriv ja kasvajavastane toime, aeglustab keha vananemist) ja glutatiooni (kaitseb rakke toksiliste vabade radikaalide eest).
Kirsstomatid
Kirsstomatid on aias 10–30 g puuviljadega tomatid, mis on kõigile tuntud kui eelroog, mida kasutatakse mitmesuguste salatite valmistamiseks ja säilitamiseks. On teatud kirsi sorte, mis on kuivatatud. Nimi pärineb inglise keele sõnast cherry, mis tähendab kirsi. See ei tähenda, et tomati ja kirsi maitse sarnaneks. Just köögivilja välimus ja suurus on kirsile väga sarnane.
Radicchio
Tegemist on salatsiguriga, mis kuulub siguride perekonda. Oma loomulikus ajaloos kirjutas vanem vanem selle taime kohta, et puhastada verd ja aidata unetust põdevatel inimestel. Marco Polo kirjutas ka temast. Ta väitis, et see oli Veneta piirkonna (tänapäeva Veneetsia) elanike lemmiktoode. Täna on radicchio üks Itaalia populaarsemaid salateid.
Redis
Söödavad taimed ja seda kasvatatakse köögiviljana paljudes maailma riikides. Selle nimi pärineb latist. radix on juur. Juurviljad on tavaliselt söödud, mis on kuni 3 cm paksused ja kaetud õhukese nahaga, sageli värvitud punase, roosa või valge ja roosaga. Redis root on vürtsikas maitse. See tüüpiline rediside maitse määrab sinepiõli sisaldus ettevõttes, mis rõhu all muudetakse sinepiõli glükosiidiks.
Redis
Aastane või kaheaastane taim, perekonna Radish Cabbage perekonna liik. Redise juurviljad võivad sõltuvalt sordist olla ümmargused, ovaalsed või piklikud. Naha värv - tavalisest mustast hallist valge, roosa, roheline, lilla. Mustad ja rohelised redis on õrnemad, rohelised isegi magusad. Söö nii juurviljad kui ka noored redislehed, lisades need erinevatele salatitele ja suppidele. Redis juurviljad tarbitakse toores, keedetud ja praetud, lisatakse salatitele, eelroogadele, okroshka, borssile, suppidele, erinevatele liha- ja köögiviljatoogidele.
Must redis
Must redis on kõige kibedam, kuid kõige kasulikum. Redis ei saa kiidelda suure hulga vitamiinidega, kuid selle köögivilja vitamiinikompositsioon on täiesti tasakaalustatud.
Kapsasperekonna iga-aastane või kaheaastane taim. Sile kollane juurvilja, mille läbimõõt võib ulatuda 8 kuni 20 cm ja kaaluda 10 kg. Igasugused naeris on väga varajased, juurviljad on moodustatud 40-45 päeva, hiline sordid - 50–60 päeva. Leht rosett jõuab kõrguseni 40 - 60 cm, naeris kui taimne ja ravimtaim on juba ammu tuntud. Naeris saab küpsetada, keeta, täidisega, valmistada pajaroogasid ja hautikuid, mis sobib salatite valmistamiseks. Seda võib pikka aega hoida jahedas kohas, tervendavaid omadusi kaotamata; imendub organismis kergesti ja soovitatakse imikutoitudele. Venemaal on mõiste „lihtsam kui aurutatud naeris” juba ammu teada, mis näitab selle pikaajalist ja sagedast kasutamist.
Peet
Peet on marihuaana perekonna, juurvilja, kaheaastane taim. Tema kodumaa on Vahemeri. Kummalisel kombel hindas inimene kõigepealt suhkrupeedi lehtede maitset ja ainult siis maitses peedi juure. Vana-roomajad, kes sõid veini peeditud ja pipraga maitsestatud peet, nautisid seda köögivilja väga. Keiser Tiberiuse dekreedi järgi andsid orjastatud germaani hõimud Rooma suhkrupeediga austust. Seda kasutasid ka iidsed kreeklased.
Maapirni
Maapirni on mitmeaastane rohttaim, mis on umbes poolteise meetri kõrgune (mõnikord kuni neli), millel on sirge karvane vars, munarakud ja kollased õisikud-korvid läbimõõduga 6-10 cm. Mugulad kaaluvad 20-30 kuni 100 grammi, erinevad värvid (sõltuvalt sordist) - valge, kollane, roosa, lilla, punane; Maapirni tselluloos on õrn, mahlane, meeldiva magusama maitsega.
Kikerherned (kikerherned)
Kikerherned on iga-aastased podflowertaimed, mille terad on ebatavalise kujuga ja mis sarnanevad lindude nokaga peaga. Varre püstitatud, näärmete karvaga kaetud. Lehed on pinnatud. Kõrgus jõuab 20-70 cm, Strychki on lühike, paistes, sisaldab 1 kuni 3 seemnet, tubert ja krobeline pind. Chickpea värv - kollasest väga tumeda. 1000 hernestise seemne mass sõltub sordist vahemikus 150 kuni 300 g.
Kõrvits
lat Cucurbita
Taimne säravoranž, mille sünnikoht on Lõuna-Ameerika. Puuvilja suurus võib ulatuda kuni meetri läbimõõduni ja kaaluga üle 200 kg. Kasutatakse kogu kõrvitsa ja selle seemnete viljaliha. Koor on üsna jäme, nii et see lõigatakse enne keetmist. Esimesed mainitud köögiviljad on dateeritud varem kui viis tuhat aastat eKr. Vana-India hõimud hakkasid kõrvitsat kasvatama. Nad kasutasid paberimassi mitmesuguste toitude valmistamiseks, või valmistamiseks, seemnete valmistamiseks ja koorikust hoolikalt jämedaks ja kasutati nõudena. Alates 16. sajandist kõrvits hakkas kasvama Venemaa ja Ukraina territooriumil.
Fennel
Fennel on seller pere mitmeaastane taim, kuni 90–200 cm pikk. Välimuselt sarnaneb see aniile lähemale maitsele ja aroomile, kuid magusa ja meeldiva maitsega. Fennel on tavaline ja köögivili, viimane on lihav vars. Väga vajalik on määratleda: on võimalik segi ajada teiste mürgiste vihmavarjudega! Fenneli juur on fusiform, lihav, kortsus. Varre sinakas õitega, sirge, hargnenud. Lehed on kolmekordsed, pikad fili-segmentid. Väikesed kollased lilled asuvad varre ülaosas lamedate, keerukate vihmavarjude kujul. Apteegitilli - pikliku kahe seemne, magusa maitse, viljad meenutavad aniisi. Fennel õitseb juulis ja augustis, puuviljad septembris. Kultiveeritud apteegitill nagu ravimtaim.
Mädarõigas on kapsasperekonna mitmeaastane taim, millel on võimas ja lihav juur. Mädarõigas õitseb mais - juunis. Puhastage hilissügisel, enne külmumist või kevadel. Mädarõika juure kasutatakse terapeutilistel eesmärkidel.
Sidrunid
Tsukkiinid on Euroopa eri liiki suvikõrvits, mis on teatud tüüpi kõrvits, puuviljad on pikliku kujuga, rohelise värvusega. Jaotatakse Lääne-Euroopas ja Vahemere rannikul. Suvikõrvits kasvab väga kiiresti: neid on võimalik munada 3-7 päeva jooksul pärast munasarja ilmumist. Meie riigis on rohkem kui 10 suvikorvitsat ja hübriidi.
Chayot
See taim kuulub kõrvitsa perekonda. Taime varred ja lehed on pigem liana. Hooaja jaoks võib see köögivilja toota pirni kuju kuni 80 vilja.
Neid, enamasti mitte täielikult küpsetatud, kasutatakse hautatud, keedetud, küpsetatud, toores vormis salatitele. Lisaks puuviljadele kasutatakse ka toiduks muid köögivilja osi: lehed, pähkli maitsega seemned, mida süüakse röstitud ja noored võrsed, mida kasutatakse spargel. Samuti kasvatab chayote söödavaid juuremugulaid, mis kaaluvad kuni 10 kg. Nad sisaldavad palju tärklist ja on maitse poolest sarnased kartulitega.
Küüslauk
praslavist. česnъk - split, split
Taimsed taimed, mis kuuluvad köögiviljakultuuridele, on iseloomuliku maitse ja lõhnaga. Söödavad noored varred ja lehed, samuti sibulad. Sõltuvalt sordist võib pirn olla valge, kollase, lilla ja roosa tooniga. Südamik on kõige sagedamini valge.
Tuberikultuur, väga sarnane kartulitega. See taim armastab subtroopilist ja troopilist kliimat, nii et see kasvab väga hästi Ladina-Ameerikas, Aasias, Aafrikas, Okeaanias, kus seda peetakse üheks kõige olulisemaks kultuuriks. Nigeerias ja Kamerunis on jamside saagikus hektari kohta umbes 10 tonni, kiireks kasvuks vajab taim palju valgust ja tuge. See on haiguste suhtes resistentne ja kahjurite poolt praktiliselt kahjustamata.http://edaplus.info/directory-vegetables.html