'''Elektroonika''' on elektrienergia elektrilise juhtimise teadus, milles elektronidel on fundamentaalne roll. Elektroonika tegeleb elektriliste ahelatega, mis hõlmavad aktiivseid elektrilisi komponente (nagu näiteks vaakumlambid, transistorid, dioodid, integraallülitid ja andurid), sellega seotud passiivseid elektrilisi komponente ja sidumistehnoloogiaid. Tavaliselt sisaldavad elektroonikaseadmed vooluahelat, mis koosnevad peamiselt või eranditult passiivsete elementidega täiendatud aktiivsetest pooljuhtidest; sellist vooluahelat kirjeldatakse kui elektroonilist vooluringi.
Elektroonikateadust peetakse füüsika ja elektrotehnika haruks.<ref>{{Cite web|url=https://www.britannica.com/technology/electronics|title= Electronics, Encyclopædia Britannica|last=|first=|date=September 2016|website=|publisher=Encyclopædia Britannica|access-date=}}</ref><ref>{{Cite web|url=https://en.oxforddictionaries.com/definition/electronics|title= Electronics definition, Oxford Dictionary|last=|first=|date=February 2017|website=|publisher=Oxford University Press
|access-date=}}</ref>
Aktiivsete komponentide mittelineaarne käitumine ja nende võime kontrollida elektronivooge muudab nõrkade signaalide võimendamise võimalikuks. Elektroonikat kasutatakse laialdaselt infotöötluses, telekommunikatsioonis ja signaalitöötluses. Elektrooniliste seadmete suutlikkus käituda lülititena muudab digitaalse teabe töötlemise võimalikuks. Sidevõrkude tehnoloogiad, nagu trükkplaadid, elektroonika pakendamise tehnoloogia ja muud erinevad kommunikatsioonitehnoloogialahendused, moodustavad funktsionaalse vooluahela ja muudavad segakomponendid harilikuks töösüsteemiks.