Biršbarki maja , mida kirjeldas Louise Erdrich, kirjeldatakse aastat Omakayase elust, Ojibwa tüdrukust, kes elab Moningwanaykaningis, Lake Superiori saarel.
Proloogis leiab meeste meeskond Viirusaarest beebi tüdrukut, kes on ainus vaarikasvataja ellujään. Peamine lugu algab Omakayase tutvustamisega seitsmeaastase tüdrukuga, kes elab oma perega: tema ema, Yellow Kettle, tema ilus vana õde, Angeline ja vanaema Nokomis. Tal on ka tüütu noorem vend, Pinch, armas beebivent Neewo, tema isa Deydey ja pere sõber Old Tallow.
See on suvi ja Omakayasel on kogu maja ees vastutus, sh köögikarja maja ehitamine ja makaseenide põderakkide kaevamine ja parkimine. Ühel pärastlõunal suudab ta vältida oma hirmuäratavaid tööülesandeid, kogudes katusesid vanast tallast, mis on oluline kogukonna naine. Old Tallow kohtleb Omakayas teistsugust kui teisi lapsi ja tagab tema ohutuse tema õelate koerte vastu. Omakayas juhib kodust teed, kohtab ta kahte karuputja ja ema karu. Ema karu ei tee talle haiget ja Omakayas usub, et nad on kuidagi suhtlevad ja teineteist mõistavad.
Omakayas armastab Beebi Neewo ja loodab olla tema nimi; saarel olevad inimesed, kes saavad nimed anda, ei ole unistanud veel talle nime. Omakayas veedab koos Baby Neewoga aega, kui tema ema ja vanaema peal küla, et kuulata Deydey uudiseid. Omakayas võtab teda välja ja jagab temaga kristalliseeruvat ja annab talle jäneseks. Ta usub, et see on Neewo elu parim päev.
Sügisel istub Deydey oma sõpradega Fishtail ja LaPautre, et arutada, kuidas valged inimesed liiguvad edasi ja kaugemale lääne Ojibwassa. Mehed ei nõustu, kas nad peaksid liikuma; Deydey usub, et valged mehed ei ole kunagi rahul.
Perekonnal on aeg koguneda looduslikku riisi Kakagonis. Nad naasevad koju väikese osaga ja nüüd peavad talve jooksul süüa teisi toiduaineid; perekonnast soolestiku ja kuivatab kala, maisit ja marja. Nokomis palvetab ja õnnistatakse toitu enne kõva talve. Nokomis näitab huvi Omakayas ja küsib, kas taimed räägivad temaga. Kui Omakayas ütleb ei, siis Nokomis julgustab teda õppima neid kuulama.
Talv, isegi salongis, on väga külm. Täiskasvanud arutavad reisilende läänes ja teised tulevad peaaegu iga päev külastama. Üks külastaja siseneb tantsuhoones ja varsti pärast saabumist raputatakse rapsit. Järgnevatel päevadel jälgivad kõik haiguse tunnused. Kuus päeva hiljem kurb Angeline. Perekond jaguneb haiguse leevendamiseks. Kuid ka Yellow Kettle, Neewo ja Deydey haigestuvad ka ja Omakayas läheb tagasi maja, et aidata Nokomis pere eest hoolitseda. Omakayas hoiab Baby Neewo öö läbi ja jätkab teda kinni, kui ta sureb. Tema isa, ka haige, ärkab öösel keskelt, valmis külastama. Omakayas tabab oma isa üle oma peaga puutükiga, lootes, et see hoiab teda elus.
Kõik, välja arvatud Neewo, on taastunud rapsist. Omakayas langeb koos palavikuga ja surub oma venna surma. Järsk talv jätkub, kuna pere tarbib kogu toitu, mida nad olid surnud. Perekond taastub nii aeglaselt ja Deydeyil ei ole jõudu huntamiseks. Grandma Nokomis unistab hirve ja saadab Deydey selle leidmiseks. Järgmisel päeval leiab Deydey suurepärase naari ja tapab selle ühe tulistusega. Perekond saab lõpuks süüa korralikku sööki.
Omakayas jätab puidu kokku võtma ja näeb oma karja venda. Ta hoiatab inimesi ohuärisid ja palub neil õpetada neid nende ravimite kohta. Ta naaseb, et rääkida oma vanaema eest, kes Omakayasest väga rahul ja uhke. Hiljem Old Tallow toob Nokomis hirved luid jagada. Kuigi luud on toiduvalmistamiseks, istub Tallow Omakayas'ega ja räägib Omakayas lugu, kui ta oli väga vähe. Old Tallow ütleb talle, et ta päästis Omakayasid teiselt saarelt ja andis talle Yellow Kettle ja Deydey. On ilmne, et Omakayas on proloogist pärit beebi tüdruk. Old Tallow usub, et Omakayas oma perekonna eesmärk oli aidata neid õpetajatel, kui nad raputasid rapsiga.