Koera Chevalier Charles Spanieli tõu esindaja on igaühe jaoks suurepärane lemmikloom. Need koerad ei näita üldse agressiivsust ja on üsna kuulekad loomad. Härrasmehe elu rütm varieerub sõltuvalt omanikust, sest lemmikloomad kohanevad oma elustiiliga.
Inglismaa elanikud usuvad, et see tõug avaldab positiivset mõju inimese psüühikale, aitab stressist vabaneda. Seetõttu eelistavad need koerad kõige sagedamini neid, kelle töö on seotud pideva moraalse pingega. Need lemmikloomad ei ole ainult loomad, vaid lapseeas tõelised kaaslased.
Tõugude päritolu
Neil üsna väikestel koertel on oma liini ajalugu. Selle tõu esimesed sarnased esindajad tõid 9. sajandil tagasi keldi hõimule kuuluvate inimeste tagasi Inglismaa territooriumile. Ja minnesingerid mainisid neid väikesi koeri muusikalisel loovusel 13. sajandil.
Neid loomi ei ole kunagi eiratud. Kuna kohviku daamid soovisid niisuguseid lemmikloomi ise alustada. Chevaliers kasutas ka jahi ajal. Kuid aja jooksul hakati neid käsitlema eranditult kaunistamiseks mõeldud koeradena, kelle ülesanne oli ruumi kaunistada. Kuid mitte ainult nende omaduste tõttu muutusid nad kuulsaks. Neid imelisi koeri võib leida ajalooliste kuulsate kunstnike maalidest.
Selle liigi loomadega on seotud palju lugusid, millest üks on see, et Rootsi kuninganna hukkamise ajal kõndis tema sama tõu lemmikloom tema kõrval ja istus tema surma järel tema keha lähedal.
Selle liigi nimi pärineb kuningas, kes elas ja valitses 17. sajandil - Charles II. See on üsna kummaline, sest tal ei olnud mingit pistmist nende koerte aretamisega. Aga asi on selles, et tema valitsusel oli spanjelitel võimalus elada kuninga palees.
Samuti öeldi, et seda tüüpi koera "loonud kuningas". Esimene, kes hakkas neid armasid koeri kasvatama ja praeguse tüübi saavutanud, oli Ameerika Roswell Aldridge. Spanjelid on olnud ja on üsna populaarsed liigid tänapäeva Euroopa riikides ja ennekõike Suurbritannias. Venemaal ei ole need esindajad nii palju.
Nagu juba märgitud, on spanjelid näha Euroopa kuulsate kunstnike lõuenditel. Selliste teoste hulgas võib olla Antonis van Dycki eriline pilditöö pealkirjaga "Charles I lapsed". Lõuend kujutab lapsi ise ja mitut istuvat koera, kes on väga sarnased kaasaegsetele spanjelitele. Kuid selle liigi kõigi omaduste kohaselt on võimalik teada saada, et nad olid tõeliselt härrad. Sest isegi pildil on need kujutatud aristokraatlikeks ja enesekindlateks lemmikloomadeks. See meistriteos kirjutati tagasi 1635. aastal, kuid nagu te teate, on seda tüüpi koer veel vanem. Sel ajal muutus tõug muutustele, et see sobiks naughty kohtu naiste moe ja nõudmistega. Need härrad, kes on tuntud tänapäeva ühiskonnale, on vaid sajand.
Elu kohtus
Spanjelid ei olnud mitte ainult dekoratiivsed, vaid ka harjunud väikese mängu püüdmisega, mis sisaldas parti, kus oli fanaas, ja küülik, kus oli roos. Sel ajal oli selle tõu loomadel rohkem mõõtmeid ja nende lõhn, nagu praegu, jäi teravaks.
Jahipidamisoskused ei ole aga Charles Spanieli härrad. Neil koertel on võluv välimus. Nad on iseenesest väikesed, sujuvad keha kõverad, samuti siidised juuksed ja head silmi. Kõik need omadused ühendasid, et luua armas väikese koera kujutis, kellega ta hingis ja ei meeldinud. Seetõttu sai see liik joonlaua luksuslikes kambrites "registreerimise".
Kuninga lähedal
Kui võtame arvesse tuntud isikuid, siis härrasmeeste austajate seas olid Mary Stuart ja kuninganna Elizabeth, samuti kuningad Charles I ja II ning isegi Henry VIII. Ja nagu juba teada, ei ole nad asjata lugenud seda tüüpi koeri. Üks tõu esindajatest ja samal ajal lemmik, saatis oma armuke Maria Stewarti täitmiskohta. Pärast seda, kui surm oli surnud, suri halb lemmikloom tema kahe päeva pärast.
Sarnane lugu juhtus ka Charles I-ga, kes saadeti vahi alla. See ustav lemmikloom oli koos kuningaga kuni täidesaatmiseni. Pärast tema surma võtsid mässulised ära mässulised, kes näitasid seda koera tänavatel, et nad ei unustaks põhjust, miks nende endist kuningat karistati.
Kingitus kogujale
Neist koertest ei ole mitte ainult lugusid ja mälestusi suurte maalide kujul. 17. sajandil tellis kuninganna Victoria kuulsate meistrite meistrikunsti. Need kujukesed olid vähemalt tuhat. Ja ikka koguvad kogujad nende savi spanjelide eest.
Tõugude asutaja
Selle nime saanud isa oli tema nime järgi Charles II, kuid tema nimi oli Charles. Oma valitsemise ajal sai see tõug kõige populaarsemaks. On legende, et need koerad saatsid teda kõikjal. Ta veetis nendega palju aega, mängis ja suhtles nende armas loomadega unustasid täielikult riigi asjad. Seetõttu elasid need loomad oma pere täisliikmete õigustes palees. Kuid nende eelised ei lõppenud, sest härradel oli võimalus osaleda kirikuteenustel, riigipühadel ja muudel üritustel.
Samuti räägiti, et kuningas igavesti kõik formaalsused ja tingimused, ning seetõttu seadis ta välja dekreedi, mis võimaldaks spanjelitel elada absoluutselt kõikjal, ka ka parlamendis. Ei ole teada, kas see on kuulujutt või mitte, kuid arvatakse, et see seadus on endiselt jõus. Charlesi tugevat armastust nende koerte vastu saab jälgida, et ta lubas koeral kutsikad sünnitada otse oma voodis.
Moodi tahte järgi
Mõni aeg hiljem, 18. sajandi keskel, said populaarseks täiesti erinevad jahikoerad, mis suunasid tähelepanu härrad. Kuid kõik need loomad rõõmustasid ka daamid ja kogu kohtupere.
Kuid nende aegade viis on oma loomuliku iseloomuga isegi ise kohandanud. Ja nende aegade koeralt jäi ainult iseloomu ja siidine juuksed. Juba 18. sajandi lõpus muutusid spanjelid rafineeritumaks ja väiksemaks, mistõttu nad ei suutnud olla jahimehed. Pea hakkas sarnanema kupli kuju ja looma koon lühenes. Silmad on laiemad kui varem.
Aja jooksul muutusid endised jahimehed väiksemaks ja juba 20. sajandi alguses ei jäänud jälle jäänud jahimehed. Kuid igal selle ajastu moelasutusel võiks kohtuda väikese spanjeliga, kes flaunted karusnahka.
Legendi otsimine
Uusi esindajaid hakati nimetama mitte Chevalier King Charles Spanieliks, vaid Toy Spanieliks. Kuid kuningas Edward VIII oli sellise koera ümber nimetanud, sest see oli lemmikloomade suhtes pigem alandav.
Esimese maailmasõja juhtumi kohaselt külastas eespool mainitud Ameerika aretaja maalikunsti, mis kujutas neid koeri. Ja pärast seda otsis ta armasid koeri, mida ta nägi keskaegsete autorite töös. Ta pakkus isegi tasu kellelegi, kes oleks näidanud talle kuningat, kes elas kuningate kohtus, nii palju nad püüdsid teda.
Kuid kahjuks ei olnud selleks ajaks ühtegi esindajat. Aga mees ei loobunud ja otsis ühte kasvatajatest, kes olid koerte aretamiseks väga sarnased. Need loomad said tõuaretuseks peamised kandidaadid.
Vana uus Cavalier King Charles spanjel
Koostöös selle naisega tegi Rosel Eldridge võimatuks. Ja pärast paari aasta möödumist sündis uus spanjel, mis on väga sarnane varem teadaolevale. Ta oli pisut raskem kui spanjel, mis andis talle võimaluse uuendada oma jahipidamist.
1928. aastal määrati kindlaks põhistandardid, mida peavad täitma spanjelite esindajad. Pikka aega osalesid need loomad kompaktsete tõugu King Charles Spaniels koertega. Kuid mõne aja pärast anti neile koertele uus nimi, lisades eesliite cavalier. Vaatamata mõningatele erinevustele on need kaks tõugu segaduses. Ja koeraekspertide ühendus tunnustas rahvusvahelisel tasandil cavalier king charles spaniele.
Standardid ja välimus
- Selle koera kõrgus ei ületa 30-33-ex cm ja selle keskmine kaal ei ületa 5-8 kg.
- Keha on veidi piklik, pea on kuplikujuline ja silmad on üksteisest üsna laiad ja pikad kõrvad on kõrged.
- Koon on veidi lamedam.
- Karv on sile ja siidine.
- Kõrvad ja saba on kaetud pikema karvaga kui keha.
- Värvi osas on lubatud tricolors, rubiin ja must ja tan blenheimiga.
Koera iseloom
Need esindajad on väga sõbralikud, üsna seltsivad ja armastavad kõiki pereliikmeid. Nad eelistavad olla tähelepanu keskpunkt. Kahjuks ei ole nad valvur, sest nad ei ole üldse agressiivsed ja nad näevad isegi sõpru võõrastel.
Kõige enam armastavad nad oma meistrit ja suhtlevad nendega. Ja ilma nõuetekohase tähelepanuta muutuvad spanjelid depressiivseks. Ka koerad armastavad lastega mängida, reisida koos perega. Kui ta räägib perekonnas teistest lemmikloomadest, saavad nad nendega kergesti kaasa.
Koerat on väga lihtne hooldada ja ta kohaneb lihtsalt omaniku elustiili ja temperamentiga, mis viib järeldusele, et seda koera saab täielikult sisse lülitada.
Selle looma ebaõige kohtlemine võib tekitada isegi sellist häid loomseid loomi. Seega tasub meeles pidada, et spanjelile tuleb anda ainult armastus ja kiindumus.
Sellise vajaduse korral võivad härrad olla koolitatud.
Hooldus ja hooldus
Neid loomi on kerge hoida ja see kehtib kõikide aspektide kohta. Selline väike koer peaks elama majas ja seda saab toita nii toiduga kui ka toiduga. Toidu puhul ei ole spanjelid niruvad.
Cavaliers ei ole väga aktiivsed, nii et nende jaoks on piisavalt lihtsaid jalutuskäike.
Trimmimine on oluline samm. Ärge unustage, et nad peavad lõikama juuksed nii sõrmede vahel kui ka padja vahel. Sa pead looma kammima üks kord päevas.
Kõrvad ja praht tuleb koristada. Nende halva ventilatsiooni tõttu on need koerad kalduvad kõrvapõletikku.
Tervis
Härrasmeeste eluiga on keskmiselt 10–12 aastat. Need loomad on kalduvad geneetilistele haigustele, nagu epilepsiaga hüperephalus, südameklapi haigusega Legg-Perthes'i haigus.
Nad kannatavad ka omandatud haiguste all. Spanjelid võivad kergelt põlve tassid kõrgusest välja hüpata. Neid ohustab ka mitmed silmahaigused.
Näo lameduse tõttu võib koertel olla hingamisraskusi ja isegi norskamist.
Ja nii, kui te võtate üldiselt, on tervis ja härrad suurepärased. Peamine asi ainult kutsika ostmisel, et veenduda, et puuduvad geneetilised tervisehäired. Selleks on vaja uurida tema tervisekontrolli, põlvnemist ja kõige tähtsamalt, et kohtuda oma vanematega.
Terviseprobleemide vältimiseks on loomade pidamine veterinaararstile perioodiliselt vajalik. See ennetus aitab tuvastada haigust esimeses etapis.
Kutsikate Chevalier King Charles spanjelite maksumus
Koera eesmärk mõjutab oluliselt selle väärtust. Seetõttu võib hind oluliselt erineda. Kui potentsiaalne omanik valib spanjeli lihtsalt perekonna sõbraks ja ei kavatse osaleda näitustel, siis algab selle hind $ 800.
Cavalier, kes väidab end olevat meister, võib maksta 1500 USD Oleks parem, kui ostad kutsika lasteaias, mitte eraisikust. Selle põhjus on üsna lihtne. Kennelis on kutsika hind, kuigi palju suurem, kuid on tagatud, et loom kuulub sellesse tõugu, sellel on sugupuu ja kõik vaktsineerimised.