Mis on lubatud Kanyele, pole teistele A-kategooria staaridele lubatud. Teate, neil on ka ülemused, kes peavad plaadifirma aktsionäride huvide eest seisma ja eksperimendid pole kindlaim viis papi teenimiseks.
Siin on aga avantüür, mida on kohati ebamugav, kuid mitte kunagi igav vastu võtta. Auto-Tune'i tehnika teeb perfektse laulja ka suvalisest kullakaevajast ja klassikalise Roland TR-808 trummimasina kasutajate seas olid omal ajal ka Aphex Twin, The Prodigy ja muidugi vana kooli räpparid.
Albumil on isegi hip-hopi elemente, kuid võtmesõnadeks on vanad vahendid, innovatiivsed nipid ja limiite kompavad kombinatsioonid.
West testib publiku mugavust ja mulle meeldib idee loojast, kes julgeb piire nihutada nii enda kui ka kuulaja vastu respekti säilitades. Sünge tripp nendeks erilisteks hetkedeks aasta lõpus.