Mul on äärmiselt hea meel selle üle, et alates möödunud nädalavahetusest võin oma moenädalate külastamise nimistusse lisada ühe uue linna veel ja sellega ühes Kiievi moenädala, ametliku nimega Mercedes-Benz Kiev Fashion Days. Mul oli suur au ja rõõm ühineda nelja Eesti disaineri ja nende toetusmeeskonnaga, et ühiselt teha teoks Eesti moedisaini tutvustav moeetendus, mis just nimelt laupäeval ametliku moenädala programmi raames aset ka leidis. Disaineritest näitasid oma kollektsioone August, KÄT, Triinu Pungits ja Kristel Kuslapuu – ning ma ilmselt jään lõpmatuseni neile imelistele naistele aplodeerima!
Olgu ka lisatud, et kuna minu Kiievisse sõidu peapõhjuseks oli materjali kogumine kõige toimuva kajastamiseks Portailis, siis portail.ee on ka koht, kus Mercedes-Benz Kiev Fashion Days kohta rohkem lugeda saab (soovitan otsida märksõna #MBKFD). Siinset lehekülge jäävad aga nagu ikka saatma behind the scenes kaadrid, ja võibolla mõned kaadrid moeetendusest endast ka.
Suured-suured tänud veelkord moeagentuur fashionavant, Nordica ja Eesti Suursaatkond Kiievis, et minu jaoks selle reisi võimalikuks tegite!
Kindlasti olete märganud, et aegade jooksul jõuab siia leheküljele üha enam Riia-teemalisi postitusi ning selle aasta alguses avanes mul Helenega võimalus seda tava aina jõudsamalt edasi jätkata, kuid üldsegi mitte tavapärases Riia moenädala võtmes.
Nimelt kutsuti meid eelmisel nädalavahetusel avastama hoopiski Riia gurmeemaailma, sest 2017. aastal kannab Riga-Gauja piirkond just nimelt Euroopa gastronoomia piirkonna tiitlit. See tähendab, et käesoleva aasta jooksul toimub Riias ja Riia ümbruses mitmeid erineviad gurmaanidele suunatud üritusi ning aastale avapaugu andnud Riia (esmakordselt toimuvat talvist) tänavatoidufestivali me väisama läksimegi. Eriliseks tegi selle toidufestivali see, et sellel olid väljas ainult Riia ja Riia lähiümbruse parimad restoranid, mille peakokad võtsid vastu väljakutse anda omapoolne nägemus talvisesse aega sobivale tänavatoidule. Lisaks tänavatoidufestivalile õnnestus meil veel külastada meeldivat disainipood-kohvikut Pienene, restorani Entresol ning eriliselt meeldiva lõpunoodina pühapäevast brunchi restoranis Restaurant 3. (Ja võibolla programmiväliselt ka COSi poodi.)
Ilmselt kogu selle võtmes aimate juba, et tulemas on trobikond toiduteemalisi fotojäädvustusi .. ja teil on absoluutselt õigus! Bon appétit!
Aitäh veelkord, Live Riga ning Riia Turismiarenduskeskus, et meid kaasasite!
Justkui minu austusavaldus Pantone 2017. aasta värviks valitud greeneryle. Ja sellega ühes ka igatsusavaldus meie Maldiivide kodu tagaaia rohelusele – sest tuleb välja, et suudan džunglitest vaimustuda sama sügavalt kui olen seda seni teinud kõrbetest ..
Blouse: Mango / Pants: Zara / Sunglasses: Chloé
Kuna Maldiividel kipub olema aega maa ja ilm, ja täpselt sellepärast me siin selle aja maha võtta otsustasimegi, siis avastasin, et mul ongi absoluutselt aega – ja internetigi – et teha väike update ka siin blogis.
Me asume siin saarekesel nimega Hanimaadhoo, mis on üks mitte just meeletult paljudest saartest, kus on nii kohalik küla kui ka resort. Ma tegelikult otsisin väga kaua sellist kohaliku asulaga varianti, sest mind väga paelub see, kuidas kohalikud inimesed siin väljaspool hotellide alasid elavad ning seetõttu Hanimaadhoo saar sõelale ka jäi – mõned pildid allpool näiteks ongi tehtud selle külakese pastelsetes toonides majadest. Lisaks muidugi tick‘is siinne hotell meie jaoks ära kõik soovitud linnukesed.
Kuidas aga siin üleüldse on? Täpselt nii nagu piltidel paistab. See vesi ongi täpselt nii helesinine, troopiline loodus täpselt nii lopsakas ja kuna me peatume The Barefoot Eco Hotel’is, siis jooksevad siin ringi kitsed ja väikestes aiakestes (või absoluutselt vabas looduses) kasvavad näiteks tomatid, banaanid, papaiad ja kookospähklid. Samuti saadab hotelli imeline moto “if you’re not barefoot, then you are overdressed” ja just nii vabalt me siin oma elu ka võtame. Ning kuna kuiv hooaeg siin täpselt detsembriga ka algas, siis igapäevase 30-kraadise rannailmaga on minulgi “oht” siit päevitusega koju naasta.
Ahjaa, kes iganes väitis, et juba nädalaga hakkab Maldiividel igav .. see lihtsalt ei osanud siin korralikult, tõeliselt ja oskuslikult puhata. Ma võiksin siia jääda veel vähemalt sama kauaks, kui mitte rohkemakski veel. But maybe it’s just me ..
Kuni osad teist võibolla alles loevad minu eelmist – vähem või rohkem sulejopele pühendatud – postitust, jõudsin mina läbi teha päris suurejoonelise keskkonnavahetuse ja ligi 24-tunnise rännaku järel jõudnud omadega .. Maldiividele! Ma arvan, et mul läheb nüüd natuke isegi aega, et päriselt ka uskuma hakata, et me olemegi siin ja päriselt saabki üks koht olla nii helesinine-valgeliivane-palmipuine ning oma päikeseloojangutes nii imeliselt pastelne. Nagu ikka saab “reisiinfot” kiiremini kätte Instagrami vahendusel, seega, kel vähegi huvi – konto on jätkuvalt @aljonaeesmaa.
Nagu te ehk olete märganud on viimased nädalad olnud ütlemata tegusad. Tallinnast Riiga ja Tallinna tagasi, moenädalad, poodide avamised ja töölähetused Vilniusse. Ja lisaks tahab oma tähelepanu nii Portail kui ajakirja Säde talvenumber. Ning kas ma mainisin, et olen ka värske Eesti Kunstiakadeemia õppejõud? Ilmselt pole mul sellekski aega olnud.
Üldiselt kipub viimastel aegadel olema nii, et kui mulle tundub, et nüüd on küll kõike seda natuke liiga palju .. otsustan ma vähemalt paariks päeva jätta kõik kus-see-ja-teine ja põgeneda. Kasvõi natukeseks. Ja eelmine nädal me põgenesimegi, puhtalt selleks, et saada natuke puhkust ja hea annuse kosutavat und – ning mul on tunne, et selle äkkotsusega leidsin ma enda jaoks koha, kuhu ma hakkan põgenema tulevikus veel, ja veel.
Ma eeldan, et päris mitmeid teist on ehk kuulnud sellisest Haapsalu kohvikust nagu Hapsal Dietrich. Olen isegi olnud selle austaja juba aastaid ning kui minuni jõudis info, et sama kohviku kohal on avatud külaliskorteritega külalistemaja, mille korterid sisaldavad endas helehalle toone, punastest tellistest seinu ja meeldivalt ülesuuruses voodeid, sai sihtkoht vägagi ruttu lukku löödud.
Täna ei suuda ma isegi sõnadesse panna, kui hubane, imeline, suurepärane meie korter oli. See on täpselt nii imeline, kui see piltidel paistab ja kuidas ma kirusin ennast, et me sinna ainult üheks ööks tulime. Kõik – alates sisustusest kuni asukohani ning vaateni akendest – oli täpselt see, mida mul tol hetkel vaja oli ning kahtlustan, et ma pole end kunagi üheski Eesti ööbimisasutuses nii hästi tundnud. Juba neid ridu kirjutades tuleb kange tahtmine põgeneda taas. Ja küll ma varsti põgenengi, taaskord sellisel ajal kui väljas on karge külm ja maas värske lumi ning mitte miski ei sunni sind sellest pesast lahkuma .. (kui siis ehk ainult mõne takeaway toomine kõrvalt majast).
Sharing with you some photos from last weekend when we decided to escape Tallinn and head to Haapsalu to enjoy some relaxing time at Hapsal Dietrich Apartments. Such a cozy place! And so perfect for taking some time off from that a bit hectic schedule of mine. Definitely will not be our last time there.