ben vagyunk érdekeltek: egyrészről az emberi jogok kérdésében, de másrészről az együttműködésben is, ámde csak és kizárólag akkor, ha Iránnak sikerül visszanyernie a közösségünk iránti bizalmát.
Hannes Swoboda
a PSE képviselőcsoport nevében. - (DE) Elnök úr, Dr. Solana, biztos asszony, itt három kérdésről van szó: az emberi jogokról, a nukleáris fegyverekről és a szabad, demokratikus iráni választásokról. Nem tartozik a mai témáink közé, hogy a Mudzsaheddint feketelistára kell-e tenni, vagy sem; ezzel külön kell foglalkoznunk.
Az emberi jogok terén az iráni kivégzések nagy száma és gyakori brutalitása az, ami nekünk különösen szemet szúr. Csatlakozom a Gahler úr által ezzel kapcsolatban elmondottakhoz, és remélem, hogy a nyilvánosságunk valamilyen hatást el tud érni.
A második kérdés a nukleáris program ügye. Teljes mértékben támogatjuk a főképviselő által elmondottakat. Nem akarunk atomfegyvert Iránban; a régióban sehol sem akarunk atomfegyvert. Már az is éppen elég felháborító volt, hogy sok ország - köztük sajnos az Amerikai Egyesült Államok is - végignézte, ahogy Pakisztánban kifejlesztik a bombát, és ahogy a bombagyártási technológiát átadták Iránnak, mivel Pakisztánra kizárólag a Szovjetunió, és ezáltal az Afganisztán elleni közös harc szempontjából tekintettek.
Amire most szükségünk van, az a felügyelet - ezért arra kérném, Solana úr, tegyen határozott erőfeszítéseket ennek érdekében -, hogy biztosítsuk, hogy a nukleáris iparágak, és különösen a dúsítási és hulladék-ártalmatlanítási műveleteik nagyobb mértékben beépüljenek a multilaterális keretekbe és szigorúbb felügyelet alá essenek. Többet kell tennünk ezen a téren, hiszen ez nemcsak Iránra, más országokra is vonatkozik.
A másik dolog, amire szükség van - és ehhez az amerikaiaknak is fel kell készülniük az újabb engedményekre -, a jogos biztonsági érdekek elismerése: és ezen nem 