 Kā Sociālistu un demokrātu progresīvās alianses grupas Eiropas Parlamentā pārstāve es ar lielām skumjām vēroju, kā ugunsgrēki viens pēc otra pat dažu pēdējo dienu laikā ir nopostījuši plašas teritorijas Itālijā Dženovas apkaimē Ligūrijas reģionā. Manuprāt, Eiropai patiesi ir steidzami jāpievēršas šai problēmai un jāiejaucas, lai novērstu šādu katastrofu atkārtošanos.
Nedrīkst pieļaut katastrofu atkārtošanos. Mums ir ļoti cītīgi jāstrādā, lai turpmāk vairs nebūtu šādu ciklisku dabas nelaimju. Tāpēc es uzskatu, ka Eiropa vien var iejaukties, un tas arī ir jādara, pieņemot saistošas tiesību normas, lai aizsargātu vērtīgās teritorijas, kuras katru gadu apdraud ugunsgrēki un kuras ir mūsu mantojums. Tā ir tiesa, ka Dienvideiropā ugunsgrēki notiek aizvien biežāk, un pat tad, ja ugunsgrēki plosās tikai nelielā Dienvideiropas daļā, var teikt, ka liesmās ir visa Eiropa.
Mums ir jāiesaistās, īstenojot profilakses politiku un atbilstošu mežsaimniecības politiku. Ar profilaksi es domāju arī dažādas rūpīgi izstrādātas, pamatīgas un mērķtiecīgas kampaņas, kuras būtu vērstas pret visa veida spekulācijām, kas tieši vai netieši ir saistītas ar šīm dabas nelaimēm, tomēr, manuprāt, mums jānodrošina arī plašāka, vienkāršāka un ātrāka pamatresursu pieejamība, lai varētu mazināt vismaz šo katastrofu postošās sekas. Pirmkārt un galvenokārt, es atsaucos uz Solidaritātes fondu - instrumentu, kas noteikti ir jāizmanto ātrāk, lai palīdzētu cietušajiem apgabaliem.
Françoise Grossetête
(FR) Priekšsēdētājas kundze! Jau 2001. gadā pēc 11. septembra traģēdijas mēs aicinājām radīt Eiropas civilās aizsardzības mehānismu.
Pēc tam mēs izveidojām fondu. Tad tika sagatavots M. Barnier ziņojums, kurā tika uzsvērta solidaritātes nepieciešamība. Šodien solidaritāte ir panākta, bet tai ir jābūt efektīvākai un mums ir jārīkojas ātrāk.
Mums ir jāpilnveido divi aspekti. Pirmkārt, tā ir