mina damer och herrar! Jag vill tacka Alain Cadec för hans utmärkta arbete med importordningen i EU för fiskeri- och vattenbruksprodukter, som är en sådan viktig fråga.
Jag hade förberett ett anförande om behovet av t.ex. en inriktning mot att se till att importprodukter följer samma hälsoregler och uppfyller samma krav, men jag inser att andra redan har framfört detta, så det skulle vara slöseri med tid och ganska meningslöst att ta upp samma sak igen. Men jag måste få nämna en viktig aspekt, som jag tycker mig ha uppfattat i kommissionsledamot De Guchts anförande och som ledamoten före mig talade om, nämligen att det i dag råder vissa smärre motsättningar mellan de behörigheter som de två kommissionsledamöterna har eller borde ha.
Utan att hyckla tycker jag det är viktigt att betona detta. Fiskerisektorn har ju, vilket redan framförts, en mycket viktig funktion att fylla om vi vill se till att våra fiskare inte fortsätter att minska sin fångstkapacitet på grund av att vi har tvingat dem till detta för havens skull. Om vi vill att allmänheten ska sluta att betrakta våra fiskare som Europas askungar, så att säga, måste vi ägna större uppmärksamhet åt denna fråga.
Både kommissionsledamot Damanaki och kommissionsledamot De Gucht har uttryckt sin avsikt att ägna sig helt och hållet åt hela detta problem, men jag tror att det är viktigt att följa en och samma linje. Jag anser också att den aspekt som rör kommissionsledamoten med ansvar för havsfrågor och fiske, med allt vad detta innebär för parlamentet, är avgörande för att man ska kunna lösa problemet och att detta betänkande blir ett viktigt framtidsperspektiv.
Luis Manuel Capoulas Santos
Herr talman, herr och fru kommissionsledamot, mina damer och herrar! Som vi alla vet utgör fiskeri- och vattenbruksprodukter en viktig del av kosten i Europa, och det innebär att vi måste importera mer än 60 procent av dessa produkter för att fylla vårt behov, vilket kommissionsledamot Damanaki mycket riktigt konst