bekendt var trukket tilbage. Jeg anmoder i øvrigt om, at min betænkning henvises til fornyet udvalgsbehandling, jf. forretningsordenens artikel 69, stk. 2. Efter debatten i aftes forekommer forretningsudvalgets holdning til en række punkter af mere specifik art langtfra klar. Der er imidlertid tale om særdeles vigtige ændringsforslag.
Vi finder det således afgørende, at Kommissionen forbedrer sit forslag og i højere grad tager hensyn til de stillede ændringsforslag, idet vi i øvrigt ikke ønsker at blokere for det videre arbejde og ønsker, at afstemningen kan finde sted i forbindelse med mødeperioden i Strasbourg. Hr. formand, jeg anmoder om, at mit forslag om henvisning til fornyet udvalgsbehandling sættes under afstemning.

Graefe zu Baringdorf
Hr. formand, jeg vil gerne støtte ordførerens forslag. Vi har behandlet betænkningen grundigt i udvalget, og vi mener, at vores ændringsforslag forbedrer forordningen substantielt. Kommissionen har hidtil ikke set sig i stand til at godkende disse forbedringer. Jeg håber, at vi gennem kompromisforhandlinger finder frem til en linje, som vi så kan stemme om i oktober, fordi ingen af grupperne ønsker en blokade. Vi vil gerne have denne forordning, men vi vil have den med vores forbedringer. Det er det samme gamle problem: Grundlaget er artikel 37, vi har ingen medbestemmelsesret, og vi sikrer således vores indflydelse gennem denne procedure. Jeg håber, at mine kolleger forstår dette og tilslutter sig os.

Stevenson
Hr. formand, jeg har en bemærkning til forretningsordenen. Under debatten sent i går aftes var der mindst 10 talere, der alle rejste nogle punkter, der var meget kritiske over for Kommissionen. Jeg havde meget ondt af kommissær Nielson, der var nødt til at svare som eneste tilstedeværende kommissær, og som læste ca. en halv side højt, som var forberedt af kommissær Liikanen.
Dette er helt klart et meget kompliceret emne, og hr. Nielson synes ikke rigtig at vide, hvad der var Kommissionens holdning. Derfor befinder vi os nu i en si